Номер провадження: 22-ц/813/432/24
Справа № 504/1358/20
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

від відповідача ОСОБА_5 не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь О.М. не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Лисак А.В. не з`явились,

переглянувши справу №504/1358/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь Олександри Микитівни про визнання договору дарування недійсним, позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи державного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Лисак Альони Володимирівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року у складі судді Вінської Н.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 20 травня 2020 року до суду з вищеназваним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , просила визнати недійсним договір дарування будинку та земельної ділянки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Білоконь О.М. 18 серпня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №1510 (т.1 а.с.1-3).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2020 року відкрито провадження у справі №504/1358/20 (т.1 а.с.12).

Відповідач ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що ні під час оформлення спадщини після смерті батька, ні під час оформлення договору дарування будинку та земельної ділянки права та інтереси ОСОБА_1 порушені не були (т.1 а.с.19-26).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала.

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 20 травня 2020 року до суду з вищеназваним позовом до ОСОБА_3 , просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.43-45).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2020 року відкрито провадження у справі №504/1357/20 (т.1 а.с.52).

Відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що чоловік ОСОБА_7 помер у 2010 році, в будинку залишилася проживати вона ОСОБА_3 , доньки померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали окремо зі своїми сім`ями. Спадщину прийняла та оформила як дружина. В подальшому дочка ОСОБА_5 профінансувала роботи з реконструкції будинку, який потребував ремонту, дочка ОСОБА_1 бажання брати участь у цьому не виявила, тому розпорядилася будинком шляхом дарування такого дочці ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_1 не обмежена у праві користування будинком та у проживанні в такому за бажанням. ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, за тривалий період життя пристосувалась до обмежень у русі, має освіту, сім`ю, власне житло, тому не мала перешкод для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті у 2010 році свого батька (т.1 а.с.120-124).

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, за змістом якої вказала, що її тривалу хворобу слід вважати істотними труднощами для вчинення дій для прийняття спадщини (т.1 а.с.133-134).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 серпня 2020 року справу №504/1357/20 та справу №504/1358/20 об`єднано в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно №504/1358/20 (т.1 а.с.41).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (т.2 а.с.51-53).

Висновок суду мотивовано тим, що сутність обов`язкової частки у спадщині полягає у тому, що вона захищає права осіб, які мають право на обов`язкову частку, у разі наявності заповіту без врахування їх інтересів. ОСОБА_3 успадкувала майно після смерті чоловіка за законом, тому не порушила та не могла порушити права ОСОБА_1 яка має інвалідність 1 групи, так як для належного додержання порядку спадкування за законом спадкоємець має скористатися своїм правом на прийняття спадщини шляхом подання заяви про її прийняття. Не зазначення ОСОБА_3 в заяві про прийняття спадщини про наявність іншого спадкоємця, яка має інвалідність, не є підставою для задоволення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини через більш як 10 років після смерті батька, надані позивачем докази хвороби та звернення до лікарні мали місце після спливу законодавчо встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому не підлягають прийняттю судом як поважна причина для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини не встановлено. Вимоги про визнання недійсним договору дарування не доведено, ОСОБА_3 як власник будинку та земельної ділянки мала право на свій розсуд розпорядитися своїм майном, зокрема, подарувати дочці ОСОБА_5 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позовів (т.2 а.с.64-74).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. ОСОБА_1 є інвалідом 1-групи з дитинства, потребує сторонньої допомоги. Батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати ОСОБА_3 обіцяла допомогти в оформленні спадщини, запевняла у відсутності підстав для хвилювання. У 2020 році від матері ОСОБА_3 дізналася про оформлення нею спадщини на себе. Звернулася до нотаріуса щодо спадщини, проте отримала відмову в оформленні з посиланням на пропуск строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Хвороба, періодичні лікування, потреба у сторонньому догляді стали причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що суд безпідставно не прийняв до уваги. Договір дарування будинку та земельної ділянки є недійсним, так як її ОСОБА_8 фактично було усунено від спадщини.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що спадщину померлого чоловіка успадкувала за законом, прав та інтересів ОСОБА_8 не порушила, ОСОБА_8 не скористалась правом на прийняття спадщини у встановлений законом строк. Спадкування за законом не передбачає права на обов`язкову частку у спадщині. Наведені ОСОБА_8 причини не є підставою для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Договір дарування укладено у 2017 році, як законний власник нерухомого майна мала право розпорядитися ним на свій розсуд (т.2 а.с.121-125).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року справу прийнято до провадження іншим складом суду з підстав звільнення судді-доповідача.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

ОСОБА_7 , 1942 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 67 років (т.1 а.с.64).

Спадкову справу №280/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 заведено 15 липня 2010 року Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за заявою ОСОБА_3 , 1947 року народження, як дружини померлого, яка в заяві про прийняття спадщини вказала, що крім неї спадкоємцями є дочка ОСОБА_1 , 1968 року народження, та дочка ОСОБА_5 , 1977 року народження (т.1 а.с.61-118).

У Спадковій справі №280/2010 спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини померлого батька не зверталися.

Спадкування здійснювалося за законом.

У Спадковій справі №280/2010 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 22 листопада 2011 року дружині померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3 на спадщину, що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 69,2 кв.м, житловою площею 31,5 кв.м, господарських будівель і споруд (прибудова «а», прибудова «а1», веранда «а2», гараж «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай «Д», вимощення 1, огорожа 1-3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 500 кв.м, належній спадкодавцю на праві приватної власності (т.1 а.с.91).

У Спадковій справі №280/2010 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 22 листопада 2011 року дружині померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3 на спадщину, що складається з земельної ділянки площею 0,050 га, кадастровий номер :02:003:0022, цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.112).

У Спадковій справі №280/2010 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 22 листопада 2011 року дружині померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3 на спадщину, що складається з права на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Світанок», що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), серії НОМЕР_1 , виданого Комінтернівською селищною радою 25 липня 2006 року (т.1 а.с.94).

У Спадковій справі №280/2010 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 22 листопада 2011 року дружині померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3 на спадщину, що складається з земельної ділянки площею 1,95 га, кадастровий номер :01:003:0488, цільового призначення «для ведення особистого селянського господарства», яка розташована на території Комінтернівської селищної ради Одеської області (т.1 а.с.100зв.).

У Спадковій справі №280/2010 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 22 листопада 2011 року дружині померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3 на спадщину, що складається з земельної ділянки площею 6,95 га, кадастровий номер :01:004:0191, цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка розташована на території Комінтернівської селищної ради Одеської області (т.1 а.с.106зв.).

ОСОБА_1 має інвалідність 1 групи з дитинства (т.1 а.с.10).

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса 15 травня 2020 року з заявою про прийняття спадщини, на яку нотаріусом у Спадковій справі №280/2010 надано роз`яснення 20 травня 2020 року щодо оформлення спадкових прав, зокрема, звернуто увагу на пропуск строку для прийняття спадщини (т.1 а.с.114зв., 118).

Набутий ОСОБА_3 у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, реконструйовано, на підтвердження чого надано документи проведених робіт, придбаних будівельних матеріалів тощо (т.1 а.с.137-245).

17 лютого 2017 року житловий будинок загальною площею 88,9 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві власності ОСОБА_3 17 лютого 2017 року на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ОД25, виданої 25 січня 2017 року Департаментом ДАБІ в Одеській області; технічного паспорту, виданого 28 серпня 2016 року Лиманським РБТІ Одеської області (т.2 а.с.29-32).

Згідно Договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Білоконь О.М. 18 серпня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1312, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_5 житловий будинок загальною площею 88,9 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.28-38).

Згідно Договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Білоконь О.М. 18 серпня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1315, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0496 га, кадастровий номер :02:003:0022, цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.39-48).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт ОСОБА_7 не залишив, як наслідок, спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом є дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_5 .

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадщину померлого ОСОБА_7 прийняла дружина ОСОБА_3 , яка на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем та яка у встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Дочки померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини не проживали разом із спадкодавцем, тому в силу положень частини 1 статті 1269 ЦК України для прийняття спадщини мали подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України строк у шість місяців з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Дочки померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дій, передбачених частиною 1 статті 1268, частиною 1 статті 1269 ЦК України у строки, встановлені частиною 1 статті 1270 ЦК України, не вчинили, відповідно, на час оформлення спадщини видачею ОСОБА_3 свідоцтв про право на спадщину, не було інших спадкоємців, які прийняли спадщину померлого ОСОБА_7 .

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

Права спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, підлягають захисту судом, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин.

Судова практика орієнтує на те, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку, що унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса, можуть бути хвороба та тривале лікування, при цьому хвороба дітей спадкоємця, інших членів родини не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки заяву про прийняття спадщини спадкоємець подає особисто або надсилає поштовим зв`язком (справжність підпису спадкоємця на надісланій поштою заяві має бути нотаріально посвідчена), тому, лише хвороба спадкоємця, а не членів його сім`ї, розглядається як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини.

При оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають розмежуванню два періоди на предмет наявності об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини. Перший період це період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), другий період це від закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати потягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку ОСОБА_1 посилається на хворобу, що має наслідком її інвалідність з дитинства, та лікування.

Суд першої інстанції проаналізував надані в обґрунтування хвороби докази та дійшов правильного висновку про те, що обставини, на які послалася позивач, не доводять поважність причин, тобто не доводять наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для особисто ОСОБА_1 як спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини, а саме для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (з дня смерті батька).

Посилання на домовленості у родині щодо оформлення спадщини не приймаються, оскільки подання заяви про прийняття спадщини не потребує «домовленостей», право прийняти спадщину чи не прийняти належить спадкоємцю, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Безспірним є той факт, що ОСОБА_1 з дитинства є особою з інвалідністю, проте ОСОБА_1 не перебувала та не перебуває у безпорадному стані, вона є особою, яка соціалізована у суспільство. Надані ОСОБА_1 докази у справі у своїй сукупності не підтверджують наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання нею заяви про прийняття спадщини померлого батька у встановлений законом строк чи, хоча б, у «розумний» строк, а не більш ніж через 10 років після смерті батька, з яким проживала в одному населеному пункті.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Правові підстави для визначення в порядку частини 3 статті 1272 ЦК України спадкоємцю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 дочці ОСОБА_1 додаткового строку, достатнього для подання нею нотаріусу у Спадковій справі №280/2010 заяви про прийняття спадщини, відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним правочину дарування, то суд ОСОБА_3 , яка успадкувала після смерті чоловіка будинок та земельну ділянку, на якій будинок знаходиться, оформила спадкові права на дане нерухоме майно у 2011 році, а потому за результатами реконструкції будинку здала такий в експлуатацію у 2017 році та, відповідно, зареєструвала за собою право власності на будинок, що збільшився у своїй площі, правомірно розпорядилася належним їй на праві власності майном, подарувавши дочці ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 , яка не прийняла спадщину померлого батька, правових підстав для оспорювання дарування матір`ю ОСОБА_3 належного матері нерухомого майна, не має.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог про визнання недійсним договору дарування.

В силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

ОСОБА_1 не доведено обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, тому правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь Олександри Микитівни про визнання договору дарування недійсним, позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи державного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Лисак Альони Володимирівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 травня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова