Справа № 357/7990/21
Провадження № 6/357/212/24
У Х В А Л А

іменем України

15 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Вальчук М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву Київського обласного центру зайнятості в особі Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості, заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2024 року заявник Київський обласний центр зайнятості в особі Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 357/7990/21.

В обґрунтування заяви зазначив наступне.

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/7990/21 за позовом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю.

Рішенням суду від 19 листопада 2021 року позовні вимоги Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості були задоволені в повному обсязі.

На виконання вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист № 2/357/3640/21 від 30.12.2021 року, яким суд зобов`язав стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості незаконно одержаної допомоги по безробіттю у розмірі 11264 гривень 17 копійок та судовий збір у розмірі 2270 гривень 00 копійок, загалом 13534 гривень 17 копійок (тринадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири гривень сімнадцять копійок).

За даним виконавчим провадженням стягувачем є Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості (), який відповідно до наказу Міністерства економіки України від 20 жовтня 2022 року №4050 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості», базовий центр зайнятості - Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості (код згідно з ) реорганізовано шляхом його приєднання до Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, вул. Будівельників, 5а, код згідно з ), та на виконання наказу Державного центру зайнятості від 08 грудня 2022 року №129 «Про примірну організаційну структуру», наказу Київського обласного центру зайнятості від 19 грудня 2022 року № 362/01-28.01 «Про створення Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості та затвердження її положення», створено Білоцерківську філію Київського обласного центру зайнятості. Тож, на виконання Наказу №129 відбулася процедура реорганізації стягувача - Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості (). Зазначеним наказом також встановлено, що Київський обласний центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обов`язків базових центрів зайнятості. Враховуючи вищевикладене, діяльність юридичної особи в особі Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості () була припинена шляхом реорганізації натомість був створений структурний підрозділ Київського обласного центру зайнятості - Білоцерківська філія Київського обласного центру зайнятості, яка в свою чергу не має статусу юридичної особи, не має окремого балансу та окремих рахунків в банківських установах. Наразі стягувачем у виконавчому провадженні виступає Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості (), який юридично припинив свою діяльність, а Київський обласний центр зайнятості не наділений правами та обов`язками сторони виконавчого провадження, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Просив замінити стягувача у виконавчому провадженні № 2/357/3640/21 Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості на Київський обласний центр зайнятості (, місцезнаходження: 02100, м. Київ, пров. Будівельників, 5 а) (а.с. 96-97).

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 березня 2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.(а.с. 107).

Згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів переданих для розгляду судді, заява з додатками, матеріали цивільної справи № 357/7990/21 провадження № 2/357/3640/21 отримані суддею для розгляду 01 квітня 2024 року.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Ухвалою судді від 02 квітня 2024 року прийнято до розгляду заяву Київського обласного центру зайнятості в особі Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості, заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та призначено судовий розгляд заяви на 15 квітня 2024 року о 11:30 год. ( а.с. 110).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Від заявника Київського обласного центру зайнятості в особі Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості судом за вх. № 20704 отримано заяву, в якій останній просив розглядати справу у відсутність його представника, заяву підтримує в повному обсязі (112).

Заінтересована особа: ОСОБА_1 причини неявки в судове засідання не повідомила, заяви чи клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходили.

Згідно п. 2 ч. 2 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 3 ст. 211 ЦПК України).

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадженняз додатками, матеріали цивільної справи № 357/7990/21 провадження № 2/357/3640/21, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/7990/21 № провадження 2/357/3640/21 за Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року позовні вимоги Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю задоволено. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості незаконно одержаної допомоги по безробіттю у розмірі 11264 гривень 17 копійок та судовий збір у розмірі 2270 гривень 00 копійок, загалом 13534 гривень 17 копійок (тринадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири гривень сімнадцять копійок) (а.с 80-92).

Рішення суду набрало законної сили 21 грудня 2021 року.

На примусове виконання вищевказаного рішення суду 30 грудня 2021 року було видано виконавчий лист № 2/357/3640/21 (а.с. 95). Строк пред`явлення виконавчого листа три роки, тобто до 21 грудня 2024 року.

Встановлено, що вказаний виконавчий лист стягувачем до примусового виконання пред`явлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 20 жовтня 2022 року № 4050 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» (далі Наказ №4050) (а.с. 98-997), базовий центр зайнятості, зокрема, Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості (код згідно з ) реорганізовано шляхом його приєднання до Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, вул. Будівельників, 5а, ).

Згідно п. 6 Наказу № 4050 встановлено, що Київський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків, зокрема, базового центру зайнятості - Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості.

Згідно наказу Київського обласного центру зайнятості від 19.12.2022 № 362/01-28.01 «Про створення Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості та затвердження її положення» (а.с.101) було створено Білоцерківську філію Київського обласного центру зайнятості та затверджено її положення (а.с. 102-104).

Згідно наказу Київського обласного центру зайнятості від 30 грудня 2022 року № 376/01-28.01 «Про зміни в організації правці Київської обласної служби зайнятості» (а.с. 100), з метою виконання наказу від 08 грудня 2022 року №129 «Про примірну організаційну структуру» та зокрема, наказу Київського обласного центру зайнятості та затвердження її положення» від 19.12.2022 № 362/01-28.01, було введено в дію організаційні структури, зокрема, Білоцерківську філію Київського обласного центру зайнятості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відбулася процедура реорганізації стягувача - Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості (), а саме діяльність юридичної особи в особі Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості була припинена шляхом реорганізації, натомість був створений структурний підрозділ Київського обласного центру зайнятості - Білоцерківська філія Київського обласного центру зайнятості, яка згідно п. 1.4, 1.5 Положення (затверджено наказом Київського обласного центру зайнятості від 19.12.2022 № 362/01-28.01) не має статусу юридичної особи, не має окремого балансу, окремого рахунку в установах банків та підпорядковується Київському обласному центру зайнятості, йому підзвітна.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Київський обласний центр зайнятості є правонаступником Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь- якій стадії судового процесу.

За змістом наведеної норми процесуального права процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, які є фізичною чи юридичною особою і мають вчинити певні дії. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14).

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Верховний Суд у постановах від 31.08.2018 року у справі № 2а-3494/11 та від 27.08.2020 року у справі № 804/536/18 зазначив, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений (виконавчий лист) до примусового виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

У таких висновках необхідно керуватись принципом обов`язковості виконання судового рішення та тим, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження.

Сам факт процесуального правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на викладене, враховуючи позиції, викладені в постановах Верховного Суду, що заміна сторони на стадії виконавчого провадження можлива і до відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що заява Київського обласного центру зайнятості в особі Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості, заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню шляхом заміни у виконавчому листі по цивільній справі № 357/7990/21 провадження 2/357/3640/21 стягувача Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості на його правонаступника Київський обласний центр зайнятості.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 55, 76, 77, 81, 89, 260, 261, 263, 353,442 ЦПК України, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Київського обласного центру зайнятості в особі Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості, заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити у виконавчому листі по цивільній справі № 357/7990/21 провадження № 2/357/3640/21 за позовом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю стягувача Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості на його правонаступника - Київський обласний центр зайнятості (, місцезнаходження: 02100, м. Київ, пров. Будівельників, 5 а).

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2024 року .

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов