ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/672/24 Справа № 214/707/23 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 214/707/23 за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: Територіальна громада м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, представлена Криворізькою міською радою, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради,

за апеляційною скаргою Криворізької міської ради,

на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року,

встановив:

У січні 2023 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі по тексту АТ «УкрСиббанк») звернулось суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Вимоги обґрунтовані тим, що 31 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в іноземній валюті в сумі 45 000 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, штрафні санкції (у випадку невиконання умов договору) в терміни, встановлені кредитним договором, але в будь-якому випадку повернути кредит в повному обсязі не пізніше 30 серпня 2028 року.

На забезпечення виконання кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договори іпотеки: № 0/1 від 31 серпня 2008 року квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 на підставі договору міни від 05 червня 2007 року; № 0 від 31 серпня 2008 року квартири АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 30 січня 2007 року. Обтяження іпотекою були зареєстровані у реєстрі іпотек, на предмет іпотеки накладено заборону відчуження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла. На момент її смерті заборгованість за кредитним договором перед АТ «УкрСиббанк» була 32 741 доларів США 45 центів, яка на момент звернення до суду з даною заявою залишається непогашеною. Вказана заборгованість як боргове зобов`язання увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_1 . Також після її смерті залишилось нерухоме майно квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , що увійшли до складу спадщини.

Дізнавшись про смерть позичальника ОСОБА_1 , банк направив до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори заяву з кредитними вимогами від 29 листопада 2010 року за № К30-51/1866, на яку із нотаріальної контори надійшла відповідь, що за претензією кредитора заведено спадкову справу за №1065/2010, спадкоємці померлої повідомлені про стягнення заборгованості, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Єдиний спадкоємець ОСОБА_1 її мати ОСОБА_2 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 залишаються зареєстрованими за ОСОБА_1 .

Оскільки з дати відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 по теперішній час спадкоємці за видачою свідоцтва про право на спадщину не звертались, єдина спадкоємиця ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини, керуючись ст. 1277 ЦК України, заявник просить суд визнати відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що включає: квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , та передати її у власність територіальної громади міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року заяву АТ «УкрСиббанк» про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: територіальна громада м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, представлена Криворізькою міською радою, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та включає належні їй за життя на праві приватної власності: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 28,9 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м.; квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., та передано їх у комунальну власність територіальної громади м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі Криворізька міська рада, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про визнання спадщини відумерлою в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що повноваження щодо виявлення відумерлого майна та вжиття заходів щодо його передачі до комунальної власності міста делеговані районним у місті радам. За відсутності доказів проведення заходів передбачених рішенням міської ради від 26 вересня 2018 року № 3039 «Про затвердження Регламенту проведення процедур виявлення, взяття на облік, передачі, використання безхазяйного та відумерлого нерухомого майна у м. Кривому Розі», без встановлення обставин фактичного використання спірного майна станом на теперішній час, встановлення факту проживання осіб за адресою розташування спірного майна, довідок щодо здійснення оплати за комунальні послуги, візуального обстеження майна щодо його санітарного та технічного стану, оскаржуване рішення суду прийняте при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи, і відтак підлягає скасуванню.

Також посилається, що заявником не доведено боргове зобов`язання, яке увійшло до складу спадщини та допущено необґрунтоване зволікання для звернення заявника до суду з заявою через майже 12 років після відкриття спадщини. Звертає увагу, що прийняття такої відумерлої спадщини нерозривно пов`язане із претензіями кредиторів. Прийнявши спадщину, територіальна громада міста Кривого Рогу, як спадкоємець, прийме і обов`язок з погашення боргу перед кредитором, що породить для територіальної громади міста негативні наслідки. Натомість, заявником не надано до суду належних доказів первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт надання заявником ОСОБА_1 передбачених кредитним договором коштів та подальшого виникнення зазначеної у заяві про визнання спадщини відмерлою заборгованості. Вважає, що право АТ «УкрСиббанк» на звернення до суду з відповідною заявою про визнання спадщини відумерлою не підтверджено.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк», посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу Криворізької міської ради залишити без задоволення, рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Криворізької міської ради підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (скорочено АКІБ «УкрСиббанк») як банком та ОСОБА_1 як позичальником було укладено кредитний договір №0, за умовами розділу 1 якого позичальник отримала кредит в іноземній валюті в доларах США в сумі 45 000 доларів США зі строком повернення до 30 серпня 2028 оку згідно з графіком погашення кредиту додатком №1 до договору.

Відповідно п.2.1 розділу 2 кредитного договору, виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечено, зокрема, заставою нерухомого майна квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 .

На виконання вказаних положень кредитного договору 31 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем було укладено 2 договори іпотеки:

- договір іпотеки № 0, за умовами п.1.1 якого предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., яка належала іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 30 січня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленком І.М., зареєстрованого в реєстрі за №258;

- договір іпотеки № 0/1, за умовами п.1.1 якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира АДРЕСА_2 загальною площею 28,9 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., яка належала іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору міни від 05 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №3290.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14 жовтня 2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про смерть № 1720 від 14 жовтня 2010 року.

29 листопада 2010 року за вих. № 30-51/1866 ПАТ «УкрСиббанк» (на теперішній час АТ «УкрСиббанк») до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області направлено заяву кредиторських вимог до спадкоємців ОСОБА_1 на заборгованість за кредитним договором № 0 від 31 серпня 2007 року на суму 32 754 доларів США 49 центів за розрахунком заборгованості станом на 13 жовтня 2010 року.

21 грудня 2010 року Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою за претензією кредитора заведено спадкову справу № 1065/2010 на майно ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємців повідомлено про наявність заборгованості. Станом на 20 лютого 2013 року свідоцтва про право на спадщину не видавались. Про наявність спадкоємців нотаріальною конторою повідомлено банк без розкриття персональних даних листом №227/01-16 від 20 лютого 2013 року у відповідь на лист ПАТ «УкрСиббанк» від 07 лютого 2013 року №26/52/1070.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 321209495 від 26 січня 2023 року (а.с.33), право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_1 з 14 лютого 2007 року на підставі договору дарування від 30 січня 2007 року, наявні записи про обтяження у вигляді заборони відчуження та іпотеки на користь АКІБ «УкрСиббанк».

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 321209300 від 26 січня 2023 року (а.с.34), право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 з 16 червня 2007 року на підставі договору міни від 05 червня 2007 року, наявні записи про обтяження у вигляді заборони відчуження та іпотеки на користь АКІБ «УкрСиббанк».

АТ «УкрСиббанк» надано розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_1 станом на 24 січня 2023 року за кредитним договором № 0 від 31 серпня 2007 року на суму боргу 32 741 доларів США 45 центів.

З копії спадкової справи № 1065/2010, заведеної після смерті ОСОБА_1 , яка витребувана судом першої інстанції та досліджена судом першої інстанції, вбачається, що 18 квітня 2011 року ОСОБА_2 (мати спадкодавиці, а.с.68 підтвердження їх родинних відносин) як спадкоємиця першої черги в порядку спадкування за законом подала заяву про відмову від прийняття спадщини з пропуском строку без поважних причин, на спадщину не претендує та не заперечує проти видачі свідоцтв про право на спадщину АКІБ «УкрСиббанк» як кредиторові спадкодавиці (а.с.63). Разом з ОСОБА_1 на момент її смерті за адресою: АДРЕСА_4 ніхто зареєстрованим не значився. Заповітів/спадкових договорів за життя ОСОБА_1 складено не було, що слідує з Витягу зі спадкового реєстру (а.с.66).

Задовольняючи вимоги АТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції, встановивши, що спадкоємиця майна померлої ОСОБА_1 її мати ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини, з часу відкриття спадщини пройшло понад 13 років, після смерті спадкодавиці вимоги кредитора АТ «УкрСиббанк» не були задоволені, дійшов висновку про наявність підстав для визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_1 відмерлою та передачі спадкового майна територіальній громаді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною першою ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

Ураховуючи відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , а також право кредитора спадкодавця звернутися із заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою, що складається з нерухомого майна квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року по цивільній справі № 644/3546/17 та у постанові від 15 грудня 2021 року по цивільній справі № 442/3046/20.

Доводи апеляційної скарги про те, що повноваження щодо виявлення відумерлого майна та вжиття заходів щодо передачі до комунальної власності міста делеговані районним у місті радам і тому АТ «УкрСиббанк» не вправі звертатися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, апеляційним судом не приймаються, оскільки таке право АТ «УкрСиббанк», як кредитора померлої ОСОБА_1 , прямо визначено положеннями ст. 1277 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, що заявником АТ «УкрСиббанк» не надано суду первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували надання ОСОБА_1 передбачених кредитним договором коштів та подальшого виникнення зазначеної у заяві про визнання спадщини відумерлою заборгованості, звернення до суду з позовом про стягнення такої заборгованості, які б, на думку скаржника, підтвердили право заявника як кредитора звертатися до суду з відповідною заявою про визнання спадщини відумерлою у порядку ст. 1277 ЦК України, апеляційний суд не приймає, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором від 31 серпня 2007 року, який було укладено між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , не є предметом судового розгляду у даній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста