Справа № 301/4253/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" квітня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Гичка О.Б.,
за участю секретаря судового засідання Мелай В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-
30.11.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Ухвалою суду від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання ( а.с. 26-27).
Ухвалою суду від 28.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. До суду від відповідача не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, якого сповіщено про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно талону-повідомлення єдиного обліку № 1930 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.06.2023 року встановлено, що 19.06.2023 о 23.45 надійшла заява до РУ про те, що 19.06.2023 о 23.40 за адресою : Іршавський район с. Заріччя, вул. Миру, 19.06.2023 року до чергової частини ВП № 1 Хустського РУП надійшла заява від ОСОБА_1 , про те, що починаючи з 2015 року по теперішній час ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_2 , самовільно захопила та використовує земельну ділянку заявниці, що розташована в АДРЕСА_1 , розміром 0,13 га, завдаючи при цьому значних матеріальних збитків ( а.с. 15).
Згідно відповіді начальника ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Вурста В. від 12.07.2023 року встановлено, що в ході перевірки зверенння Шилане ОСОБА_3 по факту неправомірних дій, наявність в діях ОСОБА_2 ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не встановлено, по даному факту рекомендовано звернутися в порядку цивільного судочинства. ( а.с. 16).
В матеріалах справи наявна також довідка про результати розгляду повідомлення Шилане ОСОБА_3 від 11.10.2023 року про не встановлення в діях ОСОБА_2 ознак кримінального чи адміністративного правопорушення ( а.с. 17, 18).
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані: г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.
Частиною 1 статті 107 Земельного кодексу України, передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно з ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Нормами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Враховуючи те, що позивачем надано належні докази того, що на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці відповідачем розміщено тимчасові споруди, а саме теплиці, то дане порушення права власності має бути усунуте відповідачем.
Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 15, 319, 321, 373, 391 ЦК України, ст. ст. 78, 91, 107, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Найменування сторін:
- позивач : Шилане ОСОБА_3 (адреса : АДРЕСА_3 );
- відповідач : ОСОБА_2 (адреса : АДРЕСА_2 ).
Повний текст заочного рішення виготовлено 02.05.2024 .
Суддя Іршавського
районного суду : О. Б. Гичка