22.04.2024
Справа № 696/254/24
Провадження № 2/696/116/24
УХВАЛА

про зміну предмета позову

22 квітня 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Білопольської Н.А.,

за участю секретаря Бондарь Д.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

05 березня 2024 року позивач направила суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_5 направила до суду заяву, в якій просить подану заяву про збільшення позовних вимог «Про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно» вважати як подану заяву про зміну предмета позову відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

В підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися, до його початку представник позивача ОСОБА_5 подала заяву, в якій просить прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову та провести судове засідання без сторони позивача; відповідач та співвідповідач подали заяви, в яких проти прийняття до розгляду заяви про зміну предмета позову не заперечують, просять підготовче засідання провести без їхньої участі.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити підготовче засідання та вирішувати заяву про зміну предмета позову за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши заяву про зміну предмета позову в порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову обов`язком суду. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання; також до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Так, у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна позовних вимог іншими вимогами та/або доповнення позовних вимог новими вимогами, зокрема і у разі, якщо позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, відбувається саме шляхом зміни предмета позову. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

У свою чергу, за висновками Верховного Суду, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Верховним Судом звернута увага, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/обраних способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Вивчивши заяву про зміну предмета позову у даній справі, суд вважає, що така заява не суперечить закону, не виходить за межі спірних правовідносин, оскільки заявлена вимога є похідною від вимоги основної, сторона позивача змінила предмет позову, не змінюючи підстави позову, тому суд вважає за можливе заяву сторони позивача про зміну предмета позову прийняти до розгляду та проводити подальший розгляд справи з урахуванням цієї заяви.

Керуючись ст.ст. 49, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову, в якій позивач просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати право власності на спадкове майно.

Відповідач та співвідповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання заяви про зміну предмета позову мають право подати відзив із викладенням заперечення проти позову, разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача та співвідповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Роз`яснити відповідачу та співвідповідачу, що у разі ненадання ними відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу триденний строк з дня отримання відзиву, протягом якого позивач має право подати відповідь на відзив з урахуванням правил, передбачених ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України.

Визначити відповідачу та співвідповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, з урахуванням правил, передбачених ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати позивачу, відповідачу, а співвідповідачу - також копію заяви про зміну предмету позову та доданих до неї документів.

В підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 11:40 год. 15 травня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Білопольська