Справа № 677/577/24
Провадження № 2/677/397/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 03.04.2024 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просив припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, згідно рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 24.10.2016 року по справі № 677/1245/16-ц.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Красилівським районним судом Хмельницької області 24.10.2016 року винесено рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2016 року і до досягнення дитини повноліття. Не зважаючи на рішення суду, з березня 2017 року Позивач та Відповідач по справі відновили подружнє життя та на даний час проживають однією сім`єю, разом виховують та утримують спільну дитину, доньку ОСОБА_3 , Позивач повністю матеріально забезпечує доньку та Відповідачку усім необхідним для життя.

Зважаючи на вказане просив позов задовольнити.

Аргументи учасників справи.

Відповідач відзив на позов не надала.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити.

Позиція суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.02.2014 року Виконавчим комітетом Антонінської селищної ради Красилівського району Хмельницької області. (а.с. 4).

24.10.2016 року Красилівським районним судом Хмельницької області винесено рішення (судова справа № 677/1245/16-ц), згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2016 року і до досягнення дитини повноліття. (а.с. 5).

Позивач стверджує, що до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу він проживає разом із дітьми та вже цивільною дружиною однією сім`єю, та повністю забезпечує сім`ю фінансово.

Вказані обставини відповідачем ОСОБА_2 не оспорюються та визнаються.

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27.09.1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.

Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що сторони проживають разом, позивач ОСОБА_1 утримує відповідача та їхню спільну дитину на утримання яких з позивача спірним судовим рішенням стягнуто аліменти, що відповідачем ОСОБА_2 визнається.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що після постановлення судового рішення, яким з ОСОБА_1 стягуються періодичні платежі у виді аліментів, кардинально змінилися обставини (сторони примирились, проживають однією сім`єю, позивач (боржник) утримує сім`ю), що впливають на присуджені платежі, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, шляхом припинення примусового стягнення з нього аліментів за спірним судовим рішенням.

Таким чином, оскільки визнання відповідачем позовних вимог позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 273 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 24.10.2016 року по справі № 677/1245/16-ц, починаючи з дня набрання рішенням суду у даній справі чинності.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи (сторони):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: В.О.Шовкун