УХВАЛА

03 травня 2024 року

м. Київ

справа № 452/2666/21

провадження № 61-6116ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ від 10 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У квітні 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 січня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відмовлено.

24 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення в указаній справі.

Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 160 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є особливою формою судового рішення та одночасно виконавчим документом.

Згідно зі статтею 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року та постанова Львівського апеляційного суду від 16 січня 2024 рокуне підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на вказані судові рішення.

Помилкове зазначення в резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 16 січня 2024 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення не підлягають перегляду в касаційному порядку згідно з вимогами ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара