ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5651/24 Справа № 185/8369/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

02 травня 2024 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Городничої В.С., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено в повному обсязі (т. 1 а.с. 62-63).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2024 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року (т. 3 а.с. 79-80).

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 10.04.2024 року засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, яка 17.04.2024 року надійшла до суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення), однак в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає доводи поважності пропуску вказаного строку та підстави для його поновлення.

Разом з тим, вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) таке конституційне право має забезпечуватися справедливими судовими процедурами.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції.

Забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах відповідно до процесуального законодавства, яке регулює вирішення відповідних процесуальних питань.

Разом з тим, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина перша статті 44 ЦПК України).

Добросовісність при правовому регулюванні цивільних відносин повинна розглядатися як відповідність реальної поведінки учасників таких відносин вимогам загальносоціальних уявлень про честь і совість. Іншими словами, щоб бути добросовісним, дії та вчинки учасників цивільних відносин мають здійснюватися таким чином, щоб вони викликали схвальну оцінку з боку суспільної моралі, зокрема в аспекті відповідності застосованих засобів правового регулювання тим цілям, які перед ним ставляться. І, навпаки, реалізація правового регулювання цивільних відносин буде недобросовісною, якщо соціальна свідомість відторгає її як таку, що не відповідає задекларованій меті.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до пункту 13 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з пунктом 9 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зазначені положення ЦПК України регулюють різні інститути цивільного процесуального законодавства України, а саме інститут строків (оскарження судових рішень) та інститут розгляду справи.

У пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, провадження № 14-74цс21, зазначено, що у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року.

Отже, Велика Палата Верховного Суду підтвердила застосування правил, передбачених пунктом 13 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, щодо строків оскарження судових рішень, ухвалених судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до 15 грудня 2017 року.

Таким чином, заочне рішення, ухвалене судом 24 вересня 2010 року, може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, які передбачені положеннями ЦПК України у редакції до 15 грудня 2017 року.

Частиною четвертою статті 231 ЦПК України 2004 року передбачено, що в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Загальний порядок передбачений частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року, згідно з якою апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду було ухвалено 01.10.2015 року, ухвалою від 11.03.2024 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Таким чином, строк на апеляційне оскарження, передбачений ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) з моменту отримання рішення суду сплив 21.03.2024 року, разом з тим, апелянтом апеляційну скаргу було направлено засобами поштового зв`язку лише 10.04.2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку, при цьому, не зазначено поважних підстав у зв`язку з якими ним не було подано апеляційну скаргу у вказані строки.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 297 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення), апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Однак, в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення та відповідної заяви про поновлення строку не додає.

Крім того, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, також було встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки апелянтом не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні з позовом до суду у 2015 році позивачем було заявлено вимогу майнового характеру та зазначено ціну позову 2 250 713,02 грн, 1,5% від якої становить 33 760,70 грн, яка становить розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні з позовом.

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду, сума судового збору становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у сумі 50 641,05 грн (33 760,70 грн * 150 %).

Згідно квитанції ID: 8831-8365-5033-7786 від 10.04.2024 року апелянт сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2 740,50 грн.

Таким чином, апелянту необхідно відповідно до Закону України «Про судовий збір» доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 47 900,55 грн (50 641,05 грн 2 740,50 грн) за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155;

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. Подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0004628;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, недоліки необхідно усунути в строк який не може перевищувати 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 14, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити апелянта, що недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом:

- подачі апеляційному суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначеням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з урахуванням положень ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення);

- подачі апеляційному суду оригіналу документа про доплату судового збору у розмірі 47 900,55 грн.

Роз`яснити скаржнику, якщо заяву про поновлення строку не буде подано в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, то судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В.С. Городнича