РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

18 квітня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Пєтряєва А. Є.,

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", представник позивача - Мостовенко О. І.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення суми,

у с т а н о в и в:

Від ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 3284000 від 05.10.2021 у розмірі 33 289 грн 96 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3 028 грн 00 коп., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн 00 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.10.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3284000 шляхом укладання договору в електронній формі, за умовами якого ТОВ "МАНІФОЮ" зобов`язався надати ОСОБА_1 6 550 грн 00 коп. на строк до 31.10.2021, розмір процентів за користування наданими коштами визначено 1,99000%.

ТОВ "МАНІФОЮ" належним чином виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу коштів.

09.02.2022 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до умов якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики, укладеним з ОСОБА_1

10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 3284000 від 05.10.2021, укладеним з ОСОБА_1 .

Заборгованість за договором позики № 3284000 від 05.10.2021 відповідачем не погашається, проценти за користування коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача за договором позики, станом на 09.01.2024 виникла заборгованість у розмірі 85 558 грн 96 коп., яка складається з наступного: 6 550 грн 00 коп. тіла позики; 79 008 грн 96 коп. за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач вважає за необхідне стягнути заборгованість у розмірі 33 289 грн 96 коп., яка складається з наступного: 6 550 грн 00 коп. тіла позики; 26 739 грн 96 коп. за відсотками.

Невиконання відповідачем умов договору позики стало підставою для пред`явлення в суді цього позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.02.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та призначено справу до розгляду на 14.03.2024.

14.03.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд.

11.04.2024 у зв`язку із відрядженням судді ОСОБА_2 судовий розгляд відкладено на 18.04.2024.

18.04.2024 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно.

Представник позивача ОСОБА_3 надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18).

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними договору позики № 3284000 від 05.10.2021, паспорта позики, розрахунку за договором позики № 3284000 від 05.10.2021, листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2782_38 від 26.04.2023, підтверджується, що 05.10.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 був укладений договір № 3284000, за умовами якого ОСОБА_1 отримав 6 550 грн 00 коп., на строк 26 днів, до 31.10.2021, з процентною ставкою 1,99000%. Договір містить електронний підпис ОСОБА_1 в якості позичальника (а. с. 6-13, 16).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 3284000 від 05.10.2021, складеним ТОВ "МАНІФОЮ", станом на 09.02.2022, за ОСОБА_1 була заборгованість у розмірі 19 731 грн 47 коп., яка складалася з наступного: 6 550 грн 00 коп. тіла позики; 13 181 грн 47 коп. нарахованих відсотків за користування позикою (а. с. 14).

09.02.2022 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 09/02-2022, у відповідності до умов якого ТОВ "МАНІФОЮ" передає (відступає) ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, у тому числі за договором позики, укладеним з ОСОБА_1 згідно до Реєстру боржників, та його витягу (а. с. 15, 19-24).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 3284000 від 05.10.2021, складеним ТОВ "Вердикт Капітал", станом на 10.01.2023, за ОСОБА_1 була заборгованість у розмірі 85 558 грн 96 коп., яка складалася з наступного: 6 550 грн 00 коп. тіла позики; 13 181 грн 47 коп. нарахованих відсотків за користування позикою на дату відступлення права вимоги; 65 827 грн 49 коп. нарахованих відсотків за користування позикою (а. с. 17).

10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, додаткової угоди № 1 до укладеного договору від 29.12.2023, у відповідності до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" передає (відступає) ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право грошової вимоги, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, у тому числі за договором позики, укладеним з ОСОБА_1 згідно до Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а. с. 25-32).

Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Статуті ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", затвердженого протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" № 30/12-2022 від 30.12.2022, Рішеннями № 1 від 17.08.2021, № 2 від 01.09.2021, № 31/08-22 від 31.08.2022, засновника ТОВ "СІЛЬВЕР ІНВЕСТМЕНТ (а. с. 33-43).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 3284000 від 05.10.2021, складеним ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", станом на 09.01.2024, за ОСОБА_1 мається заборгованість 85 558 грн 96 коп., яка складається з наступного: 6 550 грн 00 коп. тіла позики; 79 008 грн 96 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом на дату відступлення права вимоги (а. с. 18).

Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 05.10.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 договору позики № 3284000, та подальшим укладанням 09.02.2022 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" договору факторингу № 09/02-2022, 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у результаті чого ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 3284000 від 05.10.2021 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором.

Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем.

Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано.

За таких обставин, позовна заява ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 3284000 від 05.10.2021, станом на 09.01.2024, в межах позовних вимог у розмірі 33 289 грн 96 коп., яка складається з наступного: 6 550 грн 00 коп. тіла позики; 26 736 грн 96 коп. нарахованих відсотків за користування позикою.

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн 00 коп. суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" в особі директора ОСОБА_3 та адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС", в особі керуючого партнера Бурдюг Т. В. укладено Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а. с. 43 зворот, 44).

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 343 від 02.01.2024, витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатським об`єднанням по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації 2 години х 1 500 грн 00 коп. = 3 000 грн 00 коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 5 годин х 2 000 грн 00 коп. = 10 000 грн 00 коп. Отже, загальний розмір правничих витрат склав 13 000 грн 00 коп. (а. с. 47, 48).

Платіжною інструкцією № від 10.01.2024 підтверджується, що ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" сплатило адвокатському об`єднанню "ЛІГАЛ АССІСТАНС" 51 000 грн 00 коп. за надані послуги (а. с. 46).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У контексті з правовими позиціями ВС та сталої практики ЄСПЛ, варто зазначити, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

З урахуванням конкретних обставин справи, яка не є складною, позов задоволено, відповідач заперечень щодо заборгованості не надав, суд дійшов до висновку про зменшення суми витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп., оскільки саме ці витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" 33 289 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят дев`ять) грн 96 коп.

Вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повне рішення складене 18.04.2024.

Головуючий: В. В. Овдієнко