Справа № 183/3968/24
№ 2/183/2503/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 травня 2024 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Черкаської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява, в які позивачі просили:

- визнати протиправною відмову Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області в особі селищного Голови Юрія Тарана на заяву позивачів № Д-31/0/10-24 від 22 лютого 2024 року з питання приватизації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Черкаську селищну раду Новомосковського району Дніпропетровської області, як орган приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо передачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність квартири АДРЕСА_1 , яку вони займають на умовах найму згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Постановленою Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 24 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви, а саме: надання суду виправленої позовної заяви із зазначенням у ній відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача; сплати ОСОБА_1 судового збору у розмірі 3 028,00 грн, з поданням документа про його сплату для долучення до матеріалів справи, або документа, що підтверджує підстави звільнення від його сплати відповідно до закону для долучення до матеріалів справи; сплати ОСОБА_2 судового збору у розмірі 3 028,00 грн, з поданням документа про його сплату для долучення до матеріалів справи, або документа, що підтверджує підстави звільнення від його сплати відповідно до закону для долучення до матеріалів справи.

10 травня 2024 року позивачами на виконання ухвали надано суду уточнену позовну заяву, в якій уточнено позовні вимоги у справі, згідно з якими позивачі просять: зобов`язати Черкаську селищну раду Новомосковського району Дніпропетровської області, як орган приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо передачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність квартири АДРЕСА_1 , яку вони займають на умовах найму згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Також, заявою усунуто недоліки позовної заяви в частині належного складу сторін, зазначення відомостей щодо електронного кабінету. Водночас, недоліки заяви в частині сплати судового збору позивачами не усунуті. Позивачем ОСОБА_2 подано заяву про звільнення її від сплати судового збору, позивачем ОСОБА_1 сума судового збору не сплачена, доказів на підтвердження сплати суду не подано. Заяву передано головуючому судді 21 травня 2024 року.

Вирішуючи клопотання позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, суд висновує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У клопотанні про звільнення, відстрочення (розстрочення) сплати збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести у своєму клопотанні доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для розстрочення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору у даній справі, враховуючи що позов стосується дій відповідача та питання щодо набуття позивачами права власності, є майновий стан сторони.

Так, позивач-2 у позовній заяві вказує, що її пенсія становить 2 700,00 грн, вона потребує вартісного лікування та є інвалідом 3 групи.

Однак, як установлено судом, до позовної заяви позивачем, на підтвердження її майнового стану, долучено довідку від 20 червня 2023 року, видану КНП «ЦПМСД» Люботинської міської ради пацієнтці ОСОБА_2 , яка мешкає: м. Люботин Харківської області, в той час як позивач ОСОБА_2 мешкає в смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області згідно з позовною заявою, та довідку до акту огляду МСЕК від 03 лютого 2023 року.

При цьому, вказані докази не підтверджують майновий стан позивача ОСОБА_2 , оскільки довідка від 20 червня 2023 року видана щодо особи, яка проживає за іншою адресою, а позивачем-2 не надано належних доказів на підтвердження майнового стану позивача ОСОБА_2 , якими могли б бути: довідка про доходи за період року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію (за попередній календарний рік), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Тому, враховуючи відсутність будь-яких інших доказів наявності обставин, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору, суд приходить висновку про відмову позивачеві-2 у задоволенні її клопотання, а тому останній належить сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до абз 2, 3 п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року у разі об`єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відмову позивачеві-2 в задоволенні її клопотання, зменшення розміру вимог немайнового характеру, позовну заяву слід залишити без руху повторно, надавши позивачам строк на усунення недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 176, 185, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Черкаської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху повторно.

Надати ОСОБА_2 триденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн, з поданням документа про його сплату для долучення до матеріалів справи, або документа, що підтверджує підстави звільнення від його сплати відповідно до закону для долучення до матеріалів справи.

Роз`яснити позивачам, що у разі невиконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 21 травня 2024 року.

Суддя Д. О. Парфьонов