Справа № 278/2014/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить:

визнати ОСОБА_1 такою, що зазнала домашнього насильства, вчиненого ОСОБА_2 ;

видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців відносно ОСОБА_2 , яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав відносно ОСОБА_1 :

- заборонити перебувати у місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися ОСОБА_2 на 1000 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 систематично проявляє стосовно неї психологічне та фізичне насильство, у зв`язку з чим просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити її у повному обсязі. Зазначила, що ОСОБА_2 погрожує фізичною розправою, всіляко залякує, ображає, принижує та постійно б`є її. Повідомила, що ОСОБА_2 забрав її речі та порізав; забрав її паспорт та не віддає; побив п`ять апаратів належних їй мобільних телефонів; дома заявниця нічого із документів не зберігає, оскільки він все забирає або нищить.

Належним чином повідомлений про дату та час судового засідання (а.с. 24, 27) ОСОБА_2 до суду не з`явився.

Окрім того, ОСОБА_2 про розгляд справи сповіщався в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 23). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Від шлюбу мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 8, 9).

Відповідно до виписки № 1710 від 07.03.2024 року (а.с. 14-15) ОСОБА_1 зверталась за медичною допомогою у зв`язку із побиттям останньої її чоловіком.

У результаті вчинення ОСОБА_2 систематичного домашнього насильства, працівниками поліції відносно останнього було неодноразово складено ТЗПсК та протоколи про адміністративне правопорушення (а.с. 10-13).

Житомирським районним судом Житомирської області неодноразово ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 34-36).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілого від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству (далі - Закон).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону).

Діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується, зокрема, на засадах гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону).

Під час надання допомоги та захисту постраждалим особам враховуються вік, стан здоров`я, стать, релігійні переконання, етнічне походження, спеціальні потреби таких осіб (ч. 3 ст. 20 Закону).

Одним із спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону).

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою та заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (п.п. 1. 4 ч. 2 ст. 26 Закону).

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність належними доказами вчинення заінтересованою особою домашнього насильства стосовно заявниці, у зв`язку з чим, враховуючи потреби та інтереси останньої, оцінюючи ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , « ІНФОРМАЦІЯ_5 :

- заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_1 адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися ОСОБА_2 на 1000 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 22.04.2024 року.

Суддя О. М. Дубовік