Справа №155/412/24
Провадження №2/155/187/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при участі секретаря судових засідань Воронюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» 01 березня 2024 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свій позов обґрунтовує, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 , 21 серпня 2020 року було укладено Кредитний договір №701, та 10 вересня 2020 року кредитний договір №801 на умовах якого, позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у визначеному Кредитному договором. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість перед позивачем станом на 01 січня 2024 року складає по кредитному договору від 25 серпня 2020 року №701 59895,33 гривень, з яких 40428,13 гривень заборгованість за кредитом; 8,06 гривень заборгованість процентами; 19459,14 гривень заборгованість за комісією. По кредитному договору від 10 вересня 2020 року №801 31642,38 гривень, з яких: 22544,3 гривень заборгованість за кредитом; 4,84 гривень заборгованість процентами; 9093,24 гривень заборгованість за комісією. Загальна заборгованість по вищевказаним кредитним договорам становить на 01 січня 2024 року 91537,71 гривень.

Також, зазначає, що позивач направляв письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем не погашена.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 91537,71 гривень та судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу суду 18 березня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 гривень. Мотивуючи, що ні в анкетах-заявах, ні в паспорті споживчих кредитів не передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 2,99 % та 3,99% від суми кредиту, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу. Вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Від позивача на адресу суду 19 березня 2024 року найшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що не погоджується з викладеними у відзиві доводами, вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Мотивуючи, що відповідачем були підписані кредитні договори, паспорти споживчих кредитів, умови, банк належним чином виконав свої зобов`язання надав кредитні кошти. Вказує, що відповідач не була позбавлена можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором. Жодних заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії відповідач банку не висловила, що свідчить про її згоду з умовами договору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Щодо стягнення заборгованості за кредитом та процентами

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву №701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту (зворотна сторона а.с. 10, 11).

Відповідно до заяви №701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Банк зобов`язався надати у позичальнику грошові кошти в сумі 56858,03 гривень, для погашення заборгованості. Строк кредитування 48 місяців з процентною ставкою у розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі у розмірі 1,99 %.

Крім того, 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву №801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту (зворотна сторона а.с. 12, 13).

Відповідно до заяви №9801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Банк зобов`язався надати у позичальнику грошові кошти в сумі 29354,38 гривень, для погашення заборгованості. Строк кредитування 48 місяці з процентною ставкою у розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі у розмірі 1,99 %.

Згідно з копіями платіжних інструкцій №TR.43812228.96948.23735 від 25 серпня 2020 року та №44179326.72935.2464 від 10 вересня 2020 року, ОСОБА_1 перераховані кредитні кошти за кредитним договором №701 від 21 серпня 2020 року в сумі 56858,03 гривень, за кредитним договором №801 від 09 вересня 2020 року в сумі 29354,38 гривень.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України)

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч.2 ст.615 ЦК України)

Відповідно до частини 1 статі 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №701 від 25 серпня 2020 року відповідачка за період з 25 вересня 2020 року по 25 грудня 2023 року погасила 16429,90 гривень суми кредиту; за період з 25 вересня 2020 року по 28 грудня 2022 року відповідачкою погашено 12331,49 гривень комісії за кредитним договором (а.с. зворотній аркуш 24-26).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №801 від 10 вересня 2020 року відповідачка за період з 10 жовтня 2020 року по 10 грудня 2023 року погасила 6810,08 гривень суми кредиту; за період з 10 жовтня 2020 року по 27 вересня 2022 року відповідачкою погашено 5257,35 гривень комісії за кредитним договором (а.с. зворотній аркуш 26-28).

Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим станом на 01 січня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором №701, що складається з заборгованості за кредитом 40428,13 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 8,06 гривень, за кредитним договором №801, яка складається з заборгованості за кредитом - 22544,3 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 4,84 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки вказана заборгованість підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору.

Щодо стягнення комісії

Згідно позовних вимог, позивачем окремо пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення 28552,38 гривень заборгованості за комісіями.

Згідно п.4 Заяв, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,99%.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов кредитних договорів від 21 серпня 2020 року та 09 вересня 2020 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, зроблено наступний правовий висновок:

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідно до пункту 5.7.3 Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту (а.с. 18).

Таким чином, оскільки Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, банком встановлена комісія за послуги, які відповідно да даного закону не є безоплатними, на думку суду вимога позивача про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості підлягає до задоволення в повному обсязі.

Покликання представника позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, щодо нікчемності даного пункту договору суд відхиляє, оскільки в даній постанові Велика палата зробила висновок в інших правовідносинах, а саме про неправомірність встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості щодо надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримати безкоштовно не частіше одного разу на місяць.

В оспорюваному договорі не передбачена комісія за обслуговування кредитної заборгованості, яка передбачає надання безоплатної інформації згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до вимог закону не підлягає стягненню коштів з позивача на користь відповідача суми правничої допомоги.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України ,суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» заборгованість: за кредитним договором №701 від 21 серпня 2020 року в розмірі 59895 гривень 33 копійки; за кредитним договором №801 від 10 вересня 2020 року в розмірі 31642 гривні 38 копійок, а в сього 91537 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот тридцять сім) гривень 71 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі є:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, буд. 4, );

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ).

Дата складення повного тексту рішення 24 квітня 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана