УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 760/13484/18

провадження № 61-5364ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за заявою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2023 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до суду із заявою, в якій просило видати два дублікати виконавчих листів у справі № 760/13484/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування у розмірі 36 627,20 грн та судового збору в сумі 1 762,00 грн, а також поновити строк пред`явлення до виконання даних виконавчих листів.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року, в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції, з якою погодився апеляційний суд, мотивована тим, що стягувачем не наведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, у зв`язку з чим відсутні й підстави для видачі дублікатів виконавчих листів.

10 квітня 2024 року Сечко С. В. , який діє від імені ПрАТ «СГ «ТАС», засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року в указаній вище справі.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року в частині оскарження судових рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному порядку, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд установив, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року задоволено позов ПрАТ «СГ «ТАС» та стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 36 627,20 грн та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

На виконання зазначеного рішення 11 березня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчі листи про стягнення страхового відшкодування та судового збору, які листом від 13 березня 2019 року надіслано ПрАТ «СГ «ТАС» та отримано останнім 18 березня 2019 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням № 701.

20 червня 2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» виконавчі листи скеровано до виконання в Солом`янський районний відділ ДВС ГТУЮ у м. Києві шляхом надсилання на поштову адресу виконавчої служби.

Листом від 16 червня 2023 року № 94559 Солом`янський відділ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (на звернення ПрАТ «СГ «ТАС» повідомив, що 06 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 760/13484/18, виданого 11 березня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» судового збору у розмірі 1 762,00 грн, яке завершено 29 травня 2020 року на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повернуто стягувачу на адресу: АДРЕСА_1 , з відміткою про можливість повторного пред`явлення до виконання. 07 серпня 2019 року виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 760/13484/18, виданого 11 березня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 36 627,20 грн, яке завершено 29 травня 2020 року на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повернуто стягувачу на адресу: АДРЕСА_1 , з відміткою про можливість повторного пред`явлення до виконання.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачи дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

Верховний Суд погоджується з висновками суду попередніх інстанцій про те, що відсутні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів, адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за заявою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа - ОСОБА_1 -відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров