Дата документу 22.04.2024
Справа № 334/2977/24
Провадження № 2-о/334/168/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

за участю секретаря Мохунь М.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Петрової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрова Марина Олександрівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрова Марина Олександрівна, звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї заяви зазначила, що ОСОБА_1 проживала у шлюбі разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюбні відносини не склались. Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2023 року шлюб було розірвано. Від шлюбу заявник має дитину, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наразі ОСОБА_2 постійно приходить за адресою мешканця заявниці та дитини, чекає в під`їзді на сходах, поводить себе агресивно, погрожує вбити, порізати, задушити, підходить до неї з ножем та дротом. Дитину ОСОБА_2 не утримує, має велику заборгованість зі сплати аліментів.

Внаслідок того, що ОСОБА_2 поводить себе агресивно по відношенню по неї та дитини, вчиняє домашнє насильство, районна адміністрація ЗМР по Вознесенівському районі визначила йому порядок участі у спілкуванні з дитиною, з приводу таких неправомірних дій ОСОБА_4 заявниця неодноразово зверталась до поліції.

Також вказала, що відносно заінтересованої особи 22.03.2024 року вже було ухвалено рішення про видачу обмежувального припису, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців. Крім того 03.08.2023 року, Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено вирок, яким ОСОБА_2 визнано виним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 України, а саме невиконання обмежувального припису.

Незважаючи на заходи профілактичного впливу, кривдник своєї поведінки не змін через що проживання заявниці з дитиною в її же квартирі є нестерпним, а тому вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

З огляду на вищевикладене, заявниця ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис стосовно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 якому визначити тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 строком на 6 (шість) місяців з наступними заборонами: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання перебування ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , заборонити в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі, в порядку окремого провадження з викликом сторін в судове засідання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Петрова М.О. заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та видати обмежувальний припис.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 в судові засідання, яке були призначені на 12.04.2024 року, 22.04.2024 року не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації та шляхом направлення смс-повідмолення, причини неявки суду не повідомив, заперечень та клопотань до суду не подав.

Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала у шлюбі разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2023 року, шлюб було розірвано. (а.с.13-14)

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.6)

ОСОБА_1 разом зі своїм сином проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що належить заявниці на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу квартири від 25.10.2022 року. (а.с.8-12)

Згідно відповіді Районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР №Д-0250-Д від 20.03.2024 оку, районна адміністрація не визначила порядок участі батька у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заслухана думка дитина, яка не бажала спілкуватись з батьком, було рекомендовано звернутись до психолога для отримання необхідної допомоги. (а.с. 23)

Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Правовідносини, що склалися між учасниками справи, зокрема регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950року) є фундаментальною основою в галузі прав і свобод людини, її законних інтересів та потреб. Одна з ключових особливостей Конвенції полягає в тому, що вона не тільки встановлює права та свободи людини, але і передбачає право на індивідуальне звернення за захистом порушених прав на міжнародному рівні. Конвенція та протоколи до неї за юридичною природою є обов`язковим міжнародним правовим договором, який запровадив систему національного контролю за дотриманням прав людини на внутрішньодержавному рівні.

07.11.2011 Україною було підписано Конвенцію Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, на виконання якої 07.12.2017 прийнято Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство.

Згідно відповіді Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області №5334/40/01-2024 року від 05.03.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 неодноразово зверталась до правоохоронних органів у зв`язку із вчиненням її колишнім чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправних дій відносно неї. У «Інформаційному порталі Національної поліції України» у Запорізькому РУП ГУНП наявні звернення за ЄО№3432 від 25.02.2023 року, ЄО №6812 від 08.04.2023 року, ЄО №8656 від 29.04.2023 року, ЄО №10299 від 17.05.2023 року, ЄО №29326 від 28.12.2023 року, ЄО №29003 від 25.12.2023 року, ЄО №123 від 02.01.2024 року, ЄО №1448 від 22.01.2024 року. З вказаних звернень вбачається, що заявниця систематично звертається до правоохоронних органів, через протиправну поведінку колишнього чоловіка. Звернення стосуються переслідування її, погроз, агресивної поведінки чоловіка, яка направлена на спричинення моральної та фізичної шкоди здоров`ю ОСОБА_4 . (а.с.21-22)

Також суд приймає до уваги, що відносно ОСОБА_2 , рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2024 року вже було видано обмежувальний припис, який останній порушив та, вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року був визнаний винний у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України. (а.с. 13-18)

Відповідно до п. 7, 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Долучені письмові докази по справі, надані пояснення в судовому засіданні свідчать про наявність конфліктних взаємовідносин між сторонами, і можуть розцінюватись судом як постійне домашнє насильство.

З огляду на наявні у справі письмові докази суд вважає, що заявницею в процесі розгляду справи доведено існування загрози вчинення ОСОБА_2 протиправних дій у майбутньому.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що заявниця потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, дійшов до переконання, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з наступними заборонами:

Заборонити ОСОБА_2 наближатись більше ніж 500 метрів до адреси мешкання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 в будь-який спосіб спілкуватись з ОСОБА_1 .

Копію рішення направити до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району для взяття ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Баруліна Т. Є.