Справа № 635/3722/24
Провадження № 2/635/2937/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 28.09.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1860. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « ОСОБА_3 »

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони уклали шлюб, який зареєстрований 28.09.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1860. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На теперішній час між позивачем та відповідачем втрачене почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини не підтримують з березня 2023 року. Беручи до уваги, що сім`я фактично вже не існує, продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечитиме особистим інтересам сторін. Із врахуванням вищезазначеного, позивач наполягає на розірванні шлюбу в судовому порядку.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Гринченко Т.М. надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що шлюбно-сімейні відносини припинені лише в кінці вересня початку жовтня 2023, а не як зазначено позивачкою у березні 2023, проти розірвання шлюбу не заперечує.

20.05.2024 до суду надійшов відповідь на відзив ОСОБА_1 , згідно якого вона зазначила, що заперечення відповідача щодо строків припинення шлюбних стосунків, та продовження спільного життя як чоловіка та дружини, а також інших викладених у відзиві відомостей щодо матеріальних претензій, не відповідає дійсності, та не підлягають розгляду у зв`язку з тим, що це ніяк не впливає на вирішення даної справи, адже інших вимог, окрім розірвання шлюбу, позивачем не заявлялося.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.04.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28.09.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1860 (оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 28.09.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції ).

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Положеннями частини другої статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує формально.

На підставі зазначеного, а також беручи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення.

Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_3 », суд вважає за можливе залишити їй це прізвище.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.09.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1860 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.П.Даниленко