Справа №295/9701/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Чішман Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «Цикл Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у виконавчому листі №295/9701/18, виданому Богунським районним судом м. Житомира, на його правонаступника - ТОВ «Цикл Фінанс», а також видати дублікат виконавчого листа №295/9701/18.

В обґрунтування заяви вказано, що 19.12.2023 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-65, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №014/0911/82/106976 від 30.03.2007 року, який було укладено між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1

19.12.2023 року між АТ «Оксі Банк»та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-65-1, на підставі якого до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №014/0911/82/106976 від 30.03.2007 року, який було укладено між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1

22.12.2023 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки/застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований за реєстровим номером 1535, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки, посвідченого 30.03.2007 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., №4703, укладеного між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2

22.12.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки/застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований за реєстровим номером 1536, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки, посвідченого 30.03.2007 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., №4703, укладеного між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши заяв, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.08.2019 позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором задоволено. Врахунок погашення заборгованості, яка виникла по простроченим відсоткам за кредитним договором № 014/0911/82/106976 від 30.03.2007 року у сумі 51 859,00 доларів США 88 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 363 406,15 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 48,66 кв. м., житловою: 32,2 кв. м., шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною сторонами у п. 1.3. Договору іпотеки від 30.03.2007 року - 307 920 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн (а.с. 62-64).

Рішення не оскаржувалося сторонами та набрало законної сили 24.09.2019.

Представник позивача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулася до суду із заявою від 25.09.2019 року про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення та 02.10.2019 року отримала два виконавчі листи (а.с. 67, 99).

19.12.2023 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-65, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №014/0911/82/106976 від 30.03.2007 року, який було укладено між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 (а.с. 107-109).

Перехід права вимоги до вказаним кредитним договором до АТ «Оксі Банк» підтверджується також реєстром боржників від 21.12.2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-65 (а.с. 110-111).

19.12.2023 року між АТ «Оксі Банк»та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-65-1, на підставі якого до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №014/0911/82/106976 від 30.03.2007 року, який було укладено між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 (а.с. 113-115).

Перехід права вимоги до вказаним кредитним договором до ТОВ «Цикл Фінанс» підтверджується також реєстром боржників від 21.12.2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-65-1 (а.с. 116-117).

22.12.2023 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки/застави, посвідченим Комарницькою О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований за реєстровим номером 1535, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки, посвідченого 30.03.2007 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., №4703, укладеного між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 (а.с. 119-121).

22.12.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки/застави, посвідченим Комарницькою О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований за реєстровим номером 1536, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки, посвідченого 30.03.2007 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., №4703, укладеного між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 (а.с. 122-124).

Щодо замінити стягувача у виконавчому листі №295/9701/18.

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд змінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд змінює таку сторону її правонаступником.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» для правонаступників усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 року у справі №2218/13508/12-ц, провадження №61-4990св22 зроблено правовий висновок у подібних правовідносинах.

Так, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за результатами перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

У постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

З урахуванням викладеного, оскільки ТОВ «Цикл Фінанс» на підставі договорів про відступлення прав вимоги від 19.12.2023 року став правонаступником АТ "Райффайзен Банк Аваль"та новим кредитором за кредитним договором №014/0911/82/106976 від 30.03.2007 року, суд вважає за можливе замінити стягувача у виконавчому листі №295/9701/18, задовольнивши заяву в цій частині.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа №295/9701/18.

Як зазначалося вище, 02.10.2019 представником АТ "Райффайзен Банк Аваль"отримано два виконавчі листи на примусове виконання рішення у даній справі (а.с. 67).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Діючим законодавством визначено, що дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" визначено, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року "Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Положеннями ч. 1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд дійшов висновку про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, чи не втратило рішення законної сили, чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин, чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання, а також обставини втрати виконавчого документа (коли виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується).

Підпунктом 7 п. 1 договору відступлення права вимоги №114/2-65 від 19.12.2023 визначено, що термін «Документація» вживається в такому значенні: документи судового та/або виконавчого провадження (за наявності) (а.с. 107).

Відповідно до п. 4.1.9. зазначеного договору новий кредитор (АТ «Оксі Банк») ознайомлений з інформацією про стан претензійно-позовної роботи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі досудової, відомі Первісному кредитору судові процеси та виконавчі провадження, пов`язані з Кредитними договорами та Договорами забезпечення, ухвалені судові рішення та про відкриті/не відкриті виконавчі провадження (а.с. 108).

Відповідно до п. 5.1 договору не пізніше 180 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі за формою згідно з додатком №4 до договору.

22.01.2024 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено акт приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги №114/2-65-1 від 19.12.2023, за яким АТ «Оксі Банк» передав, в ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв згідно п. 5.1 договору документацію боржників, перелічених в таблиці №1 цього акту. Однак, ТОВ «Цикл Фінанс» не отримало від первісного стягувача оригінал виконавчого листа №295/9701/18, виданого Богунським районним судом м. Житомира про звернення стягнення на предмет іпотеки.

19.03.2024 ініційовано перевірку матеріалів кредитної справи №014/0911/82/106976 від 30.03.2007 та не виявлено оригінал виконавчого документу, на підставі чого було складено акт про відсутність в матеріалах кредитної справи оригіналу виконавчого документа (а.с. 129).

Таким чином, заявник заначив, що за вказаних обставин виконавчий лист було втрачено.

Разом з тим, матеріали поданої заявником заяви не містять належних та допустимих доказів про інформацію щодо передачі під час укладання договору №114/2-65 від 19.12.2023 від первісного до нового кредитора виконавчих листів, отриманих 02.10.2019 представником АТ "Райффайзен Банк Аваль", наявності чи відсутності відкритих виконавчих проваджень за такими виконавчими листами, інформації про вжиття заявником будь-яких заходів щодо з`ясування місцезнаходження виконавчих листів. Крім того, відсутні відомості про поновлення строку звернення виконавчих документів до виконання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що оригінал виконавчого документу втрачено, оскільки заявником до заяви не долучено жодних належних та допустимих доказів, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа, акт від 19.03.20254 не підтверджує ні факту втрати такого виконавчого листа, ні обставин, за яких він міг бути втрачений, а лише свідчить про його відсутність у матеріалах кредитної справи, а відтак заява в цій частині є необґрунтованою та такою, в задоволенні якої суд відмовляє.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 76, 81, 258-259, 353, 442, п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі №295/9701/18 з ПАТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Цикл Фінанс»(місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ).

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2024 року.

Суддя Л.М. Чішман