Провадження №: 2-др/755/82/24
"02" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.,
при секретарі Локотківій І.С.
розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача адвоката Масеха Богдана Олеговича про поновлення строку та відшкодування витрат на правову допомогу ,-
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця.
30 квітня 2024 року адвокат Масеха Б.О. подав клопотання про поновлення строку на подачу заяви про відшкодування витрат на правову допомогу та стягнення витрат на правову допомгу.
Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судове засідання сторони не викликалися.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість спадкодавця зі сплати аліментів у розмірі 82 400,00 грн. та стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн .

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судомне вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення у справі №308/1010/22 від 31.01.2023 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення у справі з даного питання.

Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї що лише підлягає сплаті

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав 1) Договір про надання правової допомоги №01/05/2023-2 від 01 травня 2023 р., укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Лезо» 2) додаткову угоду № 1 від 01 травня 2023р., в якому сторони погодили вартість години роботи АО «Лезо» та встановили розмір гонорару Адвоката; 4) копію акту виконаних робіт № 1 від 19 квітня 2024 р.

В Акті виконаних робіт № 1 представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат по кожному із видів робіт, а саме: (проведення первинної консультації з Клієнтом, Збір та систематизація отриманої інформації, отримання від клієнтів документів та формування завдання - 1 800,00 грн., Правовий аналіз наданих документів, Пошук судової практики у подібних правовідносинах - 1800,00 грн.; підготовка заяви претензії з кредиторськими вимогами до спадкоємців від 17 липня 2023 року ОСОБА_2 ,- 1200,00 грн., підготовка заяви (претензії) з кредиторськими вимогами до спадкоємця від 17 липня 2023 ( ОСОБА_3 ) -1200,00 грн.; підготовка позовної заяви 3600 грн.; виїзд адвоката для участі у судовому засіданні 21.11.2023р. -1000,00 грн; виїзд адвоката для участі у судовому засіданні 21.12.2023р.- 1000,00 грн; виїзд адвоката для участі у судовому засіданні 05.02.2024 р.- 1000,0 грн.; виїзд адвоката для участі у судовому засіданні 12.03.2024 р., що загалом складає розмір - 13 600,00 грн.

Обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, які зазначені в Акті № 1 підтверджується матеріалами справи, в якій містяться всі підготовлені указаним представником процесуальні документи.

Сума витрат в розмірі 13 600,00 грн. відповідає умовам Договору про надання правничої допомоги від 01.05.2023 року, та ураховуючи кількість заявлених позовних вимог є співмірною з часом витраченим адвокатом на узгодження позиції з клієнтом, підготовку позовної заяви та іншими наданими послугами, які були неминучими (надання консультацій).

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 13 600 (тринадцять тисяч) грн. 600 коп.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Щодо питання про поновлення строку, враховуючи, що рішення суду від 10 квітня 2024 року по справі 755/16203/23 було ухвалено за відсутності учасників справи, копію такого рішення Позивач отримала лише 24 квітня 2024 року.

Суд приймає викладені обставини як поважну причину пропущеного строку для подачі заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, тому поновлює пропущений позивачу строк для подачі заяви представника про відшкодування витрат на правову допомогу.

Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 13 600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.270 ЦПК України, суд, -,-

у х в а л и в:

Поновити представнику позивача строк для подачі заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 20 червня 1996 року Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 08 жовтня 2003 року Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу в сумі 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду. Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.О. Яровенко