Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання зобов`язання припиненим,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором від 10 травня 2007 року № 014/17-43/1116-33, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк аваль» (правонаступник позивач) та ОСОБА_1 (далі - договір, угода, правочин).

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до умов договору позивачу надано кредитні кошти у розмірі 40400,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування ними, строком користування до 09.05.2022. На забезпеченню виконання зобов`язань за угодою між сторонами було укладеного договір іпотеки нерухомого майна. У зв`язку із невиконання умов договору утворилась заборгованість. З метою погашення заборгованості за кредитним договором позивачем добровільно реалізовано заставне майно, а вилучені кошти від продажу внесено через касу банку на погашення заборгованості за договором. Надалі між позивачем та банком ускладненого договір про відступлення права вимоги за оспорюваним кредитним договором, що суперечить вимогам чинного ЦК України, адже зобов`язання за договором припинено у зв`язку із його виконанням, так як здійснено продаж іпотечного майна. Позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки вважається таким, що погашає всі вимоги кредитора до боржника, незалежно від того, чи перевищує вартість предмета іпотеки розмір вимог кредитора. Просить застосувати правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 (справа №761/36873/18). У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що заборгованість за кредитним договором становить у розмірі 433752,37 грн. Договором іпотеки передбачено позасудовий порядок врегулювання спору, однак позивач наводить обставини добровільного врегулювання, що не є тотожними між собою з огляду на вимоги чинного законодавства. Просить у позові відмовити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2023 року справу передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

15 січня 2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині ухвали.

17 січня 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

05 березня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

У судове засіданні учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Клопотань про відкладення не подано. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляду справи у його відсутності та позовні вимоги підтримує. Відповідачем подано до суду відзив на позов. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Суд установив, 10 травня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/17-43/1116-33 (далі - договір).

Відповідно до умов договору позивачу надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 40400,00 дол. США, зі сплатою 12,85 % річних та строком до 09.05.2022 /а.с. 4-6/.

Цього ж дня, з метою забезпечення виконання за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І. І. та зареєстрований у реєстрі за № 202 /а.с. 9-11/. Предмет іпотеки - нерухоме майно, що розташоване за адресою - АДРЕСА_1 .

В подальшому, 04 липня 2012 року між позивачем (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Продаж здійснено за 183828,00 грн, що еквівалентно 23000,00 дол. США згідно з курсом НБУ на момент посвідчення договору (п. 3 договору). Тобто продано об`єкт іпотеки, згідно з договору від 10.05.2007, зі згоди іпотекодержателя (п. 5.3 договору іпотеки) /а.с. 7-15/.

Відповідно до квитанції від 04 липня 2012 року № 038/699-1 та валютного меморіального ордеру від 04.07.2012 № 1 позивачем внесено через касу банку грошові кошти у розмірі 23000,00 дол. США, еквівалент у гривнях 183828,00 грн на погашення заборгованості за кредитним договором від 10.05.2007 /а.с. 16/.

Згідно з листа АТ «Райффайзен банк аваль» від 03.07.2012 № С08-43-1-1-558 у зв`язку з добровільною реалізацією заставного майна та частковим погашенням кредитної заборгованості за кредитним договором від 10.05.2007 № 014/17-43/1116-33 позичальником ОСОБА_1 та припиненням дії договору іпотеки виключити іпотечне майно з Державного реєстру іпотек та зняти заборону на відчуження майна. Тобто договір припинено у відповідності до п. 4.2 договору іпотеки /а.с. 7-11, 17/.

Доказів погашення вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Позивач наводить аргументи про те, що оскільки предмет іпотеки був добровільно реалізований позивачем та отримані кошти були внесені на погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок такого майна, тобто сторони договору скористались позасудовим порядок врегулювання спору визначеного договором іпотеки, а відтак зобов`язання за таким договором слід вважати припиненими.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 599-601,604-609 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги ; за домовленістю сторін; внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора; поєднанням боржника і кредитора в одній особі ; неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає; смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою ; смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора ; припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що договори іпотеки є припиненими з тих підстав, що виконане основне зобов`язання, яке було забезпечене іпотекою, після реєстрації за банком або третіми особами з погодженням банку, права власності на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

З огляду на викладене вище, суд установив, що позичальником не в повній мірі виконано зобов`язання за кредитним договором, станом на день розгляду справи заборгованість існує та вона не погашена, доказів протилежного позивачем не надано, відтак, підстави для припинення зобов`язання, визначені ст.ст.599-601,604-609 ЦК України та застосування положень ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», відсутні.

Суд у цій справі не застосовує правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 (справа № 761/36873/18), на які покликається сторона позивача, адже «ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору на підставі договору, то правові підстави для стягнення суми заборгованості за кредитним договором, яка залишалася після реалізації предмета іпотеки, відсутні, адже такі вимоги є недійсними. Отже, за встановлених у цій справі обставин позивач мав право заявити позов про припинення зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з його виконанням (зверненням стягненням на предмет іпотеки). Такий спосіб захисту є належним і за своєю суттю є позовом про визнання відсутнього права.

Натомість фактичні обставини цієї справи є відмінними від обставин установлених у справі № 761/36873/18.

З огляду на вищевикладене в задоволенні позову про припинення зобов`язання за кредитним договором від 10.05.2007 №014/17-43/1116-33 необхідно відмовити за безпідставністю вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а відтак сплачений позивачем судовий збір необхідно покласти на останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання зобов`язання припиненим - відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт капітал», місцезнаходження - місто Київ, вулиця Набережно-Лугова, будинок № 8, код ЄДРПОУ 3999208/2.

Суддя О. І. Якимець