Провадження №2/592/170/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Соляник Є.О.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Тимошенко М.В.,

відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач, через свого представника, звернулася до суду з вказаним позовом та свої уточнені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 по 30.09.2022, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 444 від 09.07.2004.

Від спільного шлюбу у сторін народилось дві доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 З 24.07.2018 по теперішній час доньки сторін зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

30.09.2022 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/5737/22 шлюб між сторонами розірваний, рішення набрало законної сили 01.11.2022.

З початку повномасштабного вторгнення на територію України російської федерації Позивачка з метою убезпечення дітей виїхала до Республіки Польща. 3 18 червня поточного року ОСОБА_1 разом з дітьми повернулась до України та дізналась про те, що з чоловіком вона вже розведена за рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми та в будинку, який сумісно побудований у шлюбі ОСОБА_2 проживає з іншою жінкою. На сьогодні діти сторін проживають разом з матір`ю. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні спільним майном, не бажає в добровільному порядку його поділити Позивачка звернулась до мене, як до адвоката.

У період перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, сторони придбали (побудували) наступне майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 .

25.01.2016 рішенням про державну реєстрацію прав, в період шлюбу, за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вищевказаний будинок під номером АДРЕСА_1 . Підставою державної реєстрації є декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії та номер: СМ88, видана 21.01.2014 архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області. Вказаний будинок побудований на земельній ділянці, яка належить Відповідачу, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки (серія та номер 1081 від 07.03.2003) та державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер: ЯГ280321, виданий 26.06.2006 Сумською міською радою.

Просить визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинок під номером АДРЕСА_1 , зареєстрованого 25.01.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 27975067 від 28.01.2016 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: СМ88, видана 21.01.2014 архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку під номером АДРЕСА_1 , зареєстрованого 25.01.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 27975067 від 28.01.2016 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: СМ88, видана 21.01.2014 архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:010:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1081, виданий 07.03.2003 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. та державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯГ280321, виданого 26.06.2006 Сумською міською радою.

08.09.2023 відповідач подав відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 18.06.202, позивач повернулась до України разом зі старшою донькою ОСОБА_5 , молодшу доньку ОСОБА_6 залишала в Республіці Польща, цей факт свідчить про те, що вона не планує залишатися в м. Суми в своїй власній квартирі.

Він як власник будинку не чинив, не чинить перешкод у спільному доступі до будинку, майна, документів. Наразі позивач проживає з донькою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

При підготовки цієї позовної заяви, позивач маючі вільний доступ до будинку, документів, без дозволу, самовільно вилучила документи що підтверджують його право власності на майно що належало йому до реєстрації шлюбу.

За власні кошти проводив будівництво вказаного будинку. Щоб довести належні та допустимі докази набуття спільного майна за його особисті кошти, а саме витрати будівництва будинку і ввод в експлуатацію, просить врахувати що після продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 і отримання особистих коштів він для погашення заборгованості, яка накопичилась в процесі будівництва і ввода в експлуатації будинку, перед Першим Українським банком (ПУМб) він вніс кошти для погашення заборгованості в сумі 39700 грн.; заборгованість перед «УКРСИББАНКОМ» 28000 грн.

05.10.2023 від представника позивача надійшла відповідь на Відзив, у якому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

05.10.2023 від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву (доповнений) у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.10.2023 ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву відповідно до якої просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Так зазначає, що протягом 01.01.2004 по 09.07.2004 ОСОБА_2 перебував у з ОСОБА_1 у фактично шлюбних стосунках. Перед днем народженням доньки 19.03.2004 вона до реєстрації шлюбу, на той час перебували в цивільно-правових відносинах і за спільні кошти придбали квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

06.11.2023 від представника позивача за первісним позовом надійшов Відзив на зустрічну позовну заяву в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що ОСОБА_1 категорично не погоджується з обставинами, викладеними у зустрічній позовній заяві, вважає їх надуманими, необґрунтованими, такими що не відповідають дійсності з наступних підстав.

ОСОБА_1 не заперечує факт того, що нею укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 по 30.09.2022, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке додано до матеріалів первісного позову.

Договір купівлі-продажу (далі - Договір) вищезазначеної квартири укладений ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) 19.03.2004 року, тобто за 4 місяці до фактичної реєстрації шлюбу. Позивач зазначає у зустрічному позові, і що сторони на день укладання договору купівлі-продажу перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне домашнє господарство, мали єдиний спільний бюджет. При цьому, ОСОБА_2 жодного доказу на підтвердження цього факту до суду не надав. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період протягом якого було придбано спірне майно (постанова Верховного суду України від 10.02.2012 у справі №6-97цс11). Підсумовуючи викладене, перебування у фактичних шлюбних відносинах встановлюється ; виключно за рішенням суду. Позивач у зустрічному позові не зазначив такого рішення суду, копію його не надав.

13.11.2023 від ОСОБА_2 надійшла уточнена зустрічна позовна заява, відповідно до якої просить визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1-но кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу ВВВ717221 від 19.03.2004 № 468 приватний нотаріус Онопрієнко М.М. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка прийнята судом до розгляду.

13.11.2023 ОСОБА_2 надано відповідь на відзив, відповідно до якого просить задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна.

15.11.2023 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка прийняла судом до розгляду.

Інші процесуальні дії у справі.

27.07.2023 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом накладення заборони на відчуження будинку під номером АДРЕСА_1 зареєстрований 25.01.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 27975067 від 28.01.2016, за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, підставою державної реєстрації є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: CM 88, видана 21.01.2014 архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області та земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:010:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1081, виданого 07.03.2003 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. та державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯГ280321 від 26.06.2006, виданий Сумською міською радою до набрання рішенням суду законної сили у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - залишено без руху.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.10.2023 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2023 забезпечено позов шляхом накладення заборони на відчуження квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу ВВВ/717221, від 19.03.2004р. № 468 приватним нотаріусом Онопрієнко М.М., у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Тимошенко М.В. первісні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, наполягала на їх задоволенні. Також просила відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що правовідносини, що виникли між сторонами спору урегульовані главою 8 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 по 30.09.2022.

Згідно Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 14.10.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстицій, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 09.07.2004, актовий запис №444. Прізвища після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 та ОСОБА_9 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2022, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис №444.

Тобто сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 до 30.09.2022.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія НГ №280321, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 .

У період перебування у шлюбі, подружжя, сторони придбали (побудували) житловий будинок по АДРЕСА_1 , спільно проводили ремонтні роботи.

25.01.2016 рішенням про державну реєстрацію прав, в період шлюбу, за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вищевказаний будинок під номером АДРЕСА_1 . Підставою державної реєстрації є декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії та номер: СМ88, видана 21.01.2014 архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області. Вказаний будинок побудований на земельній ділянці, яка належить Відповідачу, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки (серія та номер 1081 від 07.03.2003) та державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер: ЯГ280321, виданий 26.06.2006 Сумською міською радою.

Допитана у судовому засіданні за клопотанням сторін донька ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначила, що вона на даний час проживає в Польщі з мамою ОСОБА_1 . З батьком на даний час не спілкується. Точно не пам`ятає коли, але в 2013 будинок на АДРЕСА_1 вже був. Коли було розпочате будівництво не пам`ятає. Переїхали до будинку коли вона навчалась в 7 класі. Приблизно будинок будувався спільно батьками 6 років. Мама робила всі внутрішні роботи, наймали робітників для улаштування вікон, дверей, стелі, також в цей період і батько і мама працювали. Звідкіля батьки брали гроші на будівництво будинку не знає. Спочатку коли переїхали в будинок ремонту майже не було. Знає, що батько продавав квартиру, земельну ділянку та машину, куди були витрачені ці гроші не знає, знає шо батькло брав якийсь кредит у банку. Будували будинок батьки разом, купляли у "Вісті" будівельні матеріали. На даний момент ремонт ще не закінчений в будинку. У батька з мамою конфлікт, викликала поліцію коли батько бив маму, зламав їй руку, їздили до травмпункту.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_8 є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2004. Квартира придбана за період спільного проживання без реєстрації шлюбу сторін. Матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_2 про надання згоди на купівлю ОСОБА_7 , квартири під номером АДРЕСА_4 , за ціну та на умовах за її розсудом, у зв`язку з перебуванням у фактичних шлюбних відносинах. Дана заява посвідчена приваним ноаріусом ОСОБА_10 в день придбання квартири ОСОБА_11 19.03.2004.

Квартира за адресою АДРЕСА_2 придбана ОСОБА_11 19.03.2004 до моменту укладення шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).

Особа, яка вважає себе власником майна (або його частини), може здійснити захист свого цивільного права, обґрунтувавши в позові підставу позовних вимог про поділ майна тим, що воно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю. Позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу. Заявлення у таких справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника.

У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).

Судом визнається доведеними факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету у березні 2004 року до дня реєстрації шлюбу; факт придбання у вказаний період на ОСОБА_11 , зокрема, квартири під номером АДРЕСА_4 , яка є їхньою спільною сумісною власністю та підлягає поділу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

До розірвання шлюбу кожен із подружися може вимагати поділу спільного майна у будь- який час. Позовна давність до таких вимог не застосовується (ч. 1 ст. 72 СК). Це правило підвищує можливості судового захисту майнових прав та інтересів подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 роз`яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного із подружжя про отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

В разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у спільній частковій власності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала, що, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, необхідно установити обсяг спільно нажитого майна, з`ясувати час та джерела його придбання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 523/14489/15-ц від 23.01.2024, при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовільнити первісний позов та у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку під номером АДРЕСА_1 , зареєстрованого 25.01.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 27975067 від 28.01.2016 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: СМ88, видана 21.01.2014 архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області. Крім того, визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:010:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1081, виданий 07.03.2003 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. та державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯГ280321, виданого 26.06.2006 Сумською міською радою.

Також, суд вважає з необхідне задовольнити зустрічну позовну заяву та у порядку поділу спільного сумісного майна (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо ненадання судом оцінки кожному аргументу сторін, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судові витрати.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 268 ЦПК України,

ухвалив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку під номером АДРЕСА_1 , зареєстрованого 25.01.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 27975067 від 28.01.2016 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: СМ88, видана 21.01.2014 архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:010:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1081, виданий 07.03.2003 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. та державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯГ280321, виданого 26.06.2006 Сумською міською радою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 13420 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за заяву про забезпечення позову у розмірі 536 грн. 80 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.

У порядку поділу спільного сумісного майна (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2426 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за заяву про забезпечення позову у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.05.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Литовченко