Справа № 212/2225/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

25 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участю секретаря судового засідання Голуб О.В., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення аліментів з моменту подачі до суду позову і до закінчення навчання, але не більш, ніж до 23-х років.

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що 09 вересня 2005 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2011 року. До досягнення дитиною повноліття, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини відповідно до виконавчого листа від 12 грудня 2016 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, №212/5755/16-ц, 2/219/2833/16. Наразі ОСОБА_3 досяг повноліття, але є студентом коледжу, проживає разом з позивачкою, яка не має змоги повноцінно утримувати дитину, тому вимушена звернутись до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити заяву.

Статтями 43,211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.01.2006, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 76, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2011 року, прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до довідки за № 47 від 14.02.2024 , ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до Виконавчого листа від 12 грудня 2016 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу з ОСОБА_2 було стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

За довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж» Криворізького національного університету № 2208 від 04.12.2023 вбачається, що ОСОБА_3 навчається у вказаному навчальному закладі на денній формі, будучи студентом 2 курсу, з 01.09.2021 до 30.01.2025.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і, у зв`язку з цим, потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

В частині 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний та може надавати щомісячне утримання на повнолітнього сину, що продовжує навчання у розмірі частини з всіх видів його доходу, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду 27 лютого 2024 року і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати щомісячно стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення аліментів з 27 лютого 2024 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до 23-х років.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 29 квітня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт