Справа № 682/695/24
Провадження № 2/682/351/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді Мотонок Т.Я.,

з участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 682/695/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Машук Віктор Володимирович, до Берездівської сільської ради, Узинської міської територіальної громади, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

11.03.2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Машук В.В., до Берездівської сільської ради, Узинської міської територіальної громади, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування поданого позову позивач та його представник вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , смерть якого була зареєстрована Виконавчим комітетом Узинської міської ради, про що складено відповідний актовий запис № 81 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 20.03.2023 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді: земельних ділянок: площею 1,9100 га., кадастровий № :02:005:0055, площею 1,9100 га., кадастровий № :02:005:0056, що розташована на території Берездівської сільської ради. 21 грудня 2020 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 вищезазначені земельні ділянки. Про заповіт та смерть ОСОБА_3 позивачу стало відомо на початку лютого 2024 року від дочки померлого ОСОБА_4 по телефону. Раніше позивач про заповіт не знав. Коли заповідач проживав в с. В. Правутин, то батько позивача допомагав йому матеріально. 08.02.2024 року позивач одразу звернувся із заявою до Узинської міської територіальної громади про видачу довідки про реєстрацію місця проживання померлого. 13.02.2024 року отримав довідку від виконавчого комітету Узинської міської ради, що покійний ОСОБА_3 був зареєстрований АДРЕСА_1 , та з ним проживала дочка з родиною.

Після цього позивач із заявою звернувся до приватного нотаріуса Кушнір Н.Б. Білоцерківського нотаріально округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно постанови приватного нотаріуса Кушнір Н.Б., позивач отримав відмову у вчинення нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки від 02 березня 2024 року № 34/02-31, так як він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 в Білоцерківському нотаріальному окрузі не заводилася, оскільки спадкоємці із заявами не зверталися. Оскільки спадкова справа не заводилася, то відповідне повідомлення ОСОБА_1 нотаріусом не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту, спадкового майна. 02.03.2024 року приватним нотаріусом Кушнір Н.Б. Білоцерківського нотаріально округу була заведена спадкова справа № 8/2024 до майна (земельних ділянок) померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили: визначити ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті померлого ОСОБА_3

12.03.2024 по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження з викликом сторін.

26.03.2023 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 26.04.2024.

26.04.2024 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Просив суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, який був пропущений ним з поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 поданий позов підтримав. Повідомив, що про наявність заповіту йому стало відомо на початку лютого поточного року, коли йому зателефонувала ОСОБА_4 , дочка померлого ОСОБА_3 . Після цього він звернувся до Узинської міської ради з метою отримання довідки про місце реєстрації ОСОБА_3 . Отримавши довідку та заповіт він звернуся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з метою оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріусом було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Від Берездівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника сільської ради за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_4 , яка повідомила, що до 1992 року вона проживала в с. В. Правутин Славутського району, в подальшому переїхала проживати в Київську область, куди 8 років тому забрала батька ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 в лютому цього року вона перебирала документи покійного та випадково знайшла заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Через знайомих вона знайшла контакти ОСОБА_1 та повідомила останнього про наявність батькового заповіту, складеного на його ім`я, на земельну ділянку. Будь-яких заперечень чи претензій ОСОБА_4 до ОСОБА_1 не має.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, на випадок своєї смерті залишив заповіт, посвідчений Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області 21 грудня 2020 року, зареєстрований в реєстрі № 2623, згідно якого земельну ділянку площею 1,9100 гектара, розташовану за адресою: Великоправутинська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, кадастровий номер :02:005:005, та земельну ділянку площею 1,9100 гектара, розташовану за адресою: Великоправутинська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, кадастровий номер :02:005:0056, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8, 12, 13).

З матеріалів спадкової справи № 8/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що 02.03.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області від 02.03.2024 № 34/02-31, ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_5 пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини та не прийняв фактично спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 5).

Померлий ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті за вказаною адресою були прописані члени сім`ї: донька ОСОБА_4 ,, 1974 р.н., онука ОСОБА_6 , 1992 р.н., онук ОСОБА_7 , 1994 р.н. (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Отже, відповідно до ст.ст. 1223,1233 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заповітом. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_1 , інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики.

Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з причин необізнаності про наявність заповіту, складеного на його ім`я.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій та не має стати причиною усунення його від права спадкування,у зв`язку із чим позов слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1265, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 352-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 03.05.2024.

Суддя Мотонок Т. Я.