Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/5003/23

номер провадження 2-о/695/33/24

02 травня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд м. Золотоноша у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю секретаря Біліченко С.В.,

прокурора Грози Ю.В.

представника Вознесенської сільської ради Титаренка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Золотоноші у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся керівник Золотоніської окружної прокуратури із заявою в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, в якій просить визнати відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 2,20 га, розташовану на території Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, яка згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 026783 від 31.03.2003 належала на праві власності ОСОБА_1 , та передати її у комунальну власність Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

В обґрунтування заяви, вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя останній згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 026783 від 31.03.2003 мав у власності земельну ділянку площею 2,20 га, розташовану на території Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до листів Вознесенської сільської ради померлий проживав одиноко, заповітів не склав. 27 грудня 2013 року відкрилася спадщина, однак право власності на земельну ділянку ніким успадковано не було. Оскільки по теперішній час жодною особою вказаний спадок не прийнято, право власності на іншу особу не оформлено, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачаються підстави для визнання спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_1 відумерлою.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.01.2024 відкрито окреме провадження по справі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 просила заяву задовольнити.

Представник заявника Вознесенської сільської ради Титаренко О.В. також просив подану заяву задовольнити та визнати спадщину відумерлою.

Також у судовому засідання 04.04.2024 було допитано в якості свідка начальника відділу землевпорядкування, містобудування, будівництва, житлово-комунального господарства і цивільного захисту виконавчого комітету Вознесенської сільської ради ОСОБА_3 , яка пояснила, що земельна ділянка, яку просить визнати прокурор відумерлою спадщиною була виділена матері ОСОБА_1 ОСОБА_4 на підставі сертифіката із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний прапор». ОСОБА_1 успадкував право на вказану земельну ділянку (пай), та йому видано відповідний Державний акт на право приватної власності. ОСОБА_1 жив одиноко, не був одружений, дітей не мав, його ніхто не доглядав. Після його смерті ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не звертався

Заслухавши пояснення прокурора та представника заінтересованої особи, покази свідка та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0151940 від 22.01.1997 виданого головою Золотоніської районної державної адміністрації Павліченко В., ОСОБА_4 належало право на земельну часту (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві «Червоний прапор» с. Вознесенське Золотоніського району розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.07.2000, виданим виконкомом Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, за актовим записом №33.

Спадщину після смерті останньої прийняв її син ОСОБА_1 .

Родинні зв`язки підтверджуються відновленим свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Серія НОМЕР_2 від 08.09.1983 виданого Золотоніським райбюро ЗАГС.

12 жовтня 2002 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано паспорт громадянина України, серія НОМЕР_3 .

Однак, в довідці від 26.04.1999 про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 останній зазначений як « ОСОБА_5 ».

Аналогічну описку допущено й при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕЕ №322956 від 17.10.2001, у спадковій справі №718/2001, після смерті ОСОБА_4 , зареєстроване в реєстрі за № 3983 державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П., на ім`я « ОСОБА_5 ».

На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, 22.01.2003 виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області було прийнято Рішення № 7 «про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам», відповідно до якого ОСОБА_1 було передано земельну ділянку в розмірі 2,32 г в умовних кадастрових гектарах та надано дозвіл на виготовлення Державного акта на право приватної власності на землю.

На виконання зазначеного рішення виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області було видано Державний акт на право приватної власності на землю Серія ІІІ- ЧР №026783 від 31.03.2003 на ім`я « ОСОБА_5 ».

18 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та СТОВ «ПАЛЬМІРА» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років.

Міськрайонне управління держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області не заперечувало щодо державної реєстрації вказаного договору оренди землі, що підтверджується відповідним висновком.

Згідно з повним витягом № 9 від 24.01.2024 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вознесенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області було розміщено оголошення в газеті «Лівобережна» №43 від 24.10.2014 про порушення питання визнання відумерлою спадщини на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_1 , який помер, а спадкоємці за заповітом або законом не заявили свого права.

Відповідно до довідки №550 від 18.09.2023 виданої Вознесенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_1 проживав одиноко, після його смерті для оформлення спадщини ніхто не звертався.

Згідно з відповіддю Першої золотоніської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає про таке.

Згідно з п. 8 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Положеннями ч. 1ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно приписів ч. 1ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 зазначено, що сам факт не звернення до суду місцевої ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (п. 6.43).

З дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , минуло більше десяти років, спадкоємців за законом або заповітом, які заявили б про прийняття спадщини, не встановлено. Спадщину після смерті ОСОБА_1 ніхто не прийняв, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини жодній особі свідоцтво про право власності не видано, таким чином суд дійшов висновку, що спадкоємці ОСОБА_1 відсутні.

Щодо зазначення в різних документах прізвища померлого « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 »,

судом встановлено, що при видачі довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 було допущено описку та неправильно вказано прізвище « ОСОБА_7 » замість правильного « ОСОБА_6 », що в подальшому призвело до аналогічних помилок з зазначенням прізвища « ОСОБА_7 » в свідоцтві про право на спадщину за законом АЕЕ №322956 від 17.10.2001 та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 026783 від 31.03.2003. Однак з наявних у матеріалах справи документів, зокрема копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що земельна ділянка, із заявою про визнання якої відумерлою спадщиною звернувся прокурор, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 026783 від 31.03.2003 належала саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з положеннями ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для визнання спадщини після смерті ОСОБА_1 відумерлою та передачу її у власність територіальної громади.

Відповідно до п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», органи місцевого самоврядування звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях за подання заяви про визнання спадщини відумерлою, а тому судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.10, 76, 263-265, 334-338 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою задовольнити повністю.

Визнати відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 2,20 га, розташовану на території Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, яка згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 026783 від 31.03.2003 належала на праві власності ОСОБА_1 , та передати її у комунальну власність Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська