Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7257/23
Номер провадження 2-п/711/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., секретаря Кофанової А.О., за участі відповідача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.02.2024 року у справі №711/2757/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим приміщенням

встановив:

2003.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2024 року, в якій просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення у справі №711/2757/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим приміщенням; переглянути та скасувати його.

Заяву обґрунтовує тим, що вказане судове рішення він отримав 01.03.2024 року, а тому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення розпочинається з 02.03.2024 року, він не був повідомлений про те, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходилася вказана цивільна справа. Жодних судових викликів він не отримував. Копія позовної заяви з додатками на його адресу не надходила. З 1986 року зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проте. Відповідно до тексту судового рішення його адресу зазначено як АДРЕСА_2 . Вважає таку обставину неявки в судове засідання та неподання відзиву поважною, а також достатньою для перегляду заочного рішення.

На даний час позивач являється власницею частини квартири АДРЕСА_3 і він також володію частини квартири АДРЕСА_3 . Після отримання квартири у спадок вони з позивачкою не можуть дійти згоди щодо розпорядження нею. За весь цей час у спадковій квартирі не проживала ні позивачка ні він жодного дня. Доступ до квартири мають вони обоє, перешкод у доступі один одному не здійснюють. При зверненні до суду з позовом про встановлення порядку користування жилим приміщенням, позивач не надала суду жодного доказу того, що я, як відповідач по справі, здійснюю їй якісь перешкоди у користуванні квартирою. Виходячи з цього, вважає, що спір щодо користування квартирою у них відсутній. ОСОБА_3 , зловживаючи своїми процесуальними правами, подала до суду фіктивний позов.

Відповідач в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, суд виходить з наступного.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2024 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_4 наступним чином:

- виділено ОСОБА_3 у користування житлову кімнату площею 12.9 кв.м., житлову кімнату площею 17.2 кв.м (N 4,5 на плані квартири в технічному паспорті на квартиру);

- виділено ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею 12.5 кв.м. з лоджії даної кімнати (N 9 на плані квартири в технічному паспорті на квартиру).

Допоміжні приміщення передпокій; кухня; коридор; коридор; туалет; ванна; комора (N 1,2,3,6,7,8 на плані квартири в технічному паспорті на квартиру) залишено у спільному користуванні.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_6 ) судовий збір в сумі 1073.60 грн.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Оцінивши причини пропуску процесуального строку, зазначені заявником, суд вважає їх поважними, та вважає за необхідне поновити заявнику строк звернення до суду з цією заявою.

Судом встановлено, що згідно довідки відповіді №266597 від 11.10.2023 року ОСОБА_1 з 22.10.1986 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Вказаний проспект до перейменування мав назву 30 років Перемоги.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року відкрите загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Підготовче провадження у справі призначене на 07.11.2023 року на 15.00 год.

13.10.2023 року на адресу відповідача АДРЕСА_1 направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками та судову повістку на 15:00 год. 07.11.2023 року (а.22).

30.10.2023 року вказаний конверт повернувся на адресу суду з поміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

07.11.2023 року на адресу відповідача АДРЕСА_1 направлено судову повістку про виклик в судове засідання на 09:00 год. 06.12.2023 року (а.40).

20.11.2023 року вказаний конверт повернувся на адресу суду з поміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.42.).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.12.2023 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті на 11.01.2024 року на 09.30 год.

06.12.2023 року на адресу відповідача АДРЕСА_1 направлено судову повістку про виклик в судове засідання на 09:30 год. 11.01.2024 року (а.52).

25.12.2023 року вказаний конверт повернувся на адресу суду з поміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.53).

11.01.2024 року на адресу відповідача АДРЕСА_1 направлено судову повістку про виклик в судове засідання на 14:00 год. 07.02.2024 року (а.56).

24.01.2024 року вказаний конверт повернувся на адресу суду з поміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.57).

Відповідно до ч.1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ч.5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд також звертає увагу на норми ч. 3 ст. 131 ЦПК України, якими передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

В судовому засіданні відповідач повідомив суд про те, що під ачс розгляду справи він хворів та перебував на реабілітації. Будь-яких доказів, які б підтверджували вказані обставини, відповідач суду не надав.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 судом належним чином, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 128 ч.5, ч.8 п.4, 223 ЦПК України неодноразово повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, а тому, враховуючи норми ст.ст. 280-281, 223 ч.4 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів, за відсутності відзиву на позов та зі згоди позивача і постановив заочне рішення.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Використання законодавцем в конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд приходить до висновку про те, що наведені заявником обставини про не повідомлення та не обізнаність про судові засідання не знайшли свого підтвердження. Заявником жодним чином не наведено обставин поважності причин не подання відзиву на позовну заяву та неявку в судові засідання. Також заявником не надано відповідні документи, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Слід також зазначити, що й інші наведені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення обставини, не впливають на зміст оскаржуваного рішення суду і не дають підстав для його скасування.

Таким чином, зазначені стороною відповідача обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині 1 ст. 288 ЦПК України, в зв`язку з чим, в її задоволенні слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 128, 223, 280, 281, 268, 287, 288 ЦПК України суд, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.02.2024 року у справі №711/2757/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим приміщенням - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області в загальному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повне судове рішення складене 20.05.2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик