09.04.2024 Єдиний унікальний номер 205/8609/23
Номер провадження: 2/205/228/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач)звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.11.2010 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який потім за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська був розірваний. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_4 (далі - Відповідач). Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати із матір`ю, і спорів щодо місця її проживання не було. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2013 року вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2013 року і до повноліття дитини. Отже, з того часу, як відповідач пішов із сім`ї, ні утриманням, ні вихованням доньки він не займається, про стан здоров`я дитини не піклується, фізичним, духовним і моральним розвитком не цікавиться. Отже, ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_7 і бажання спілкуватися з донькою не виявляє.

Позивач також зазначає, що станом на теперішній час вона уклала шлюб із ОСОБА_8 і від цього шлюбу має доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні до його малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у повному обсязі у задоволені позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав. В обґрунтування своїх заперечень стосовно вимоги про позбавлення його батьківських прав відповідач вказує на недоведеність таких вимог, оскільки позивачем не надано достатніх та належних доказів, які б свідчили про свідоме нехтування батьком дитини своїми батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в яких вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач нехтує потребами своєї доньки, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник у відкритому судовому засіданні підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує, та просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, прийняти рішення в інтересах дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 08.12.2023 року вирішено у відкрите судове засідання, яке призначене на «30» січня 2024 року о 14 год. 00 хв., викликати свідків: ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позовних вимог виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. 13.11.2010 між сторонами Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 686 було зареєстровано шлюб.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2013 року вказаний шлюб було розірвано.

Судом також встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.01.2011 року.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2013 року було вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2013 року і до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку виданого Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 01.04.2023 року, ОСОБА_4 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 859 грн. 25 коп.

Також, судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,фактично мешкає разом із матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно довідки за № 17 від 06.09.2016 року, наданої КЗО «НВК № 59 «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільного навчання» ДМР, виданої ОСОБА_5 про те, що рідний батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , за період з 2013 року по 2016 рік, дошкільний дитячий заклад № 59 не відвідував та на батьківські збори не з`являвся.

Згідно довідки за № 37 від 21.03.2023 року, наданої КЗО «НВК № 36 «Спеціалізована середня загальноосвітня школа техніко - економічного профілю - дошкільний навчальний заклад» ДМР, де навчається ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_7 , ОСОБА_1 підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами у навчанні, піклується про стан здоров`я дитини і виконує всі рекомендації вчителів щодо виховання доньки. За весь час навчання батько ОСОБА_4 до шкоди не приходив.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 надали суду аналогічні за своїм змістом пояснення зі змісту яких вбачається, що вихованням дитини займається матір, відповідач участі у вихованні дитини не приймає.

Разом із цим судовим розглядом встановлено, що на день розгляду справи по суті відповідач фактично погасив заборгованість по аліментах у її повному обсязі. Зокрема, згідно постанови державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.09.2023 року припинено розшук майна боржника ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментам.

Також, згідно довідки від 07.09.2023 року за № 865 Військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_5 .

Відповідно до службової характеристики на ОСОБА_4 , останній за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 на займаній посаді старший солдат зарекомендував себе з позитивної сторони. Грамотний, дисциплінований та вихований солдат. При виконанні функціональних обов`язків проявляє високий рівень самостійності, вимогливості. Здатний прийняти своєчасне та правильне рішення. Психологічно стійкий. В складних обставинах діє рішуче, приймає найбільш доцільні та обґрунтовані рішення. Чуйний, ввічливий, подає приклад бездоганної поведінки. Стан здоров`я добрий.

Також, згідно висновку Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 03.11.2023 року № 3/9-200, такий компетентний орган вважає за недоцільне в інтересах дитини позбавити відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із цим, оскільки позивачка наполягає на тому, що поведінка відповідача демонструє повне самоусунення відповідача від процесу забезпечення та виховання дитини, що повинно мати наслідком позбавлення його батьківських прав, а у свою чергу відповідач заперечує такі обставини та стверджує про наявне бажання брати участь у вихованні та утриманні рідної доньки, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», далі - Закон).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Суд вказує, що позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок також викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

В даному випадку, позивачем не надано суду беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно дитини, котрі б слугували підставою для позбавлення його батьківських прав.

Навпаки, судовим розглядом встановлено, що обставин, які вказували б на наявність підстав для застосування стосовно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, немає.

Як вбачається із висновку Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 03.11.20230 року № 3/9-200, такий компетентний орган вважає за недоцільне в інтересах дитини позбавити відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку суду факт з`явлення відповідача в судові засідання, категоричне заперечення позовних вимог, звернення за професійною допомогою адвоката для представництва його інтересів в суді, погашення заборгованості по аліментах у її повному обсязі, може свідчити про його інтерес до дитини. Вказані дії відповідача також свідчать про бажання останнього брати участь в утриманні та вихованні такої дитини та прикласти свої зусилля і змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Таким чином, відсутність об`єктивних і безсумнівних доказів винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно малолітньої дитини, і навпаки, наявність проактивної поведінки відповідача щодо відстоюванню своїх батьківських прав та забезпечення інтересів дитини є підставою для відмови в позові про позбавлення його батьківських прав.

Разом і з цим, під час розгляду справи по суті судом встановлена така поведінка відповідача по відношенню до забезпечення та взяття участі у вихованні дитини, яку можна охарактеризувати як пасивну (тривала не сплата аліментів, не достатність уваги до вихованню дитини тощо).

Суд наголошує, що обрання одним з батьків, який проживає окремо від дитини, пасивної позиції у вихованні дитини у подальшому призводить до втрати зв`язків між батьком та дитиною, віддалення дитини від батька, а тому покладення на дитину обов`язку з прийняття рішення щодо спілкування між ними свідчить про нехтування батьком своїми правами та обов`язками, що може призвести до настання для нього негативних наслідків у виді позбавлення батьківських прав.

І хоча в даному випадку судом такий рівень пасивності у поведінці відповідача визнається як недостатній для позбавлення останнього батьківських прав, суд все ж таки вимушений констатувати для відповідача необхідність належним чином виконувати передбачені сімейним законодавством обов`язки щодо виховання та утримання дитини.

Відповідно до абз. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, враховуючи поведінку відповідача ОСОБА_4 щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому надання можливості відповідачу змінити ставлення до виховання такої дитини стосується, насамперед, урахування якнайкращих інтересів останньої.

У разі відсутності реальних змін у поведінці відповідача як батька стосовно малолітньої доньки протягом розумного строку після ухвалення судового рішення позивачка не позбавлена можливості повторно ініціювати питання про позбавлення його батьківських прав.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд. 75), про позбавлення батьківських прав,- відмовити у повному обсязі.

2. Попередити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), про необхідність належним чином виконувати передбачені сімейним законодавством обов`язки щодо виховання та утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Судові витрати по справі, що понесені ОСОБА_1 , як позивачем, покласти на таку сторону.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан