Справа № 674/100/24
Провадження № 2/674/194/24
22 квітня 2024 року м.Дунаївці
Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Шафікової Ю. Е.,
за участю секретаря Проценко Л.В.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дунаївці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача як орган опіки і піклування - Віньковецька селищна рада про позбавлення батьківських прав,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітних синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача як орган опіки і піклування - Віньковецька селищна рада про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 червня 2014 року. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/151/18 від 02 травня 2018 року шлюб між ними було розірвано.
Від шлюбу мають двоє синів: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
21 жовтня 2020 року позичака ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище на ОСОБА_1 .
Відповідач ОСОБА_4 , ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнім навчанням, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти.
Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою та вітчимом ОСОБА_7 без участі та підтримки з боку відповідача.
ОСОБА_5 є учнем 3 класу Майдан-Олександрівського ліцею, ОСОБА_4 є учнем 1 класу Майдан-Олександрівського ліцею. Діти за період навчання зарекомендували себе з найкращої сторони. Мати ОСОБА_1 бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує належний рівень навчання дітей. Дітей до школи приводить та забирає мама, на виклик до школи також приходить вона.
У свою чергу батько ОСОБА_3 , контакту із школою не підтримує, успішністю дітей не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує.
15 листопада 2023 року ОСОБА_3 запрошувався на засідання комісії Віньковецької селищної Ради, як органу опіки та піклування. Разом із тим, на її засідання не прибув. На даному засіданні відповідачу було надано місячний строк для погашення заборгованості по сплаті аліментів, відвідати та поспілкуватися із дітьми. У місячний строк ОСОБА_3 , аліменти не сплатив, дітей не відвідував та не спілкувався із ними, що свідчить про відсутність в останнього будь-якого батьківського інтересу до дітей.
Відповідно до висновку Віньковецької селищної Ради, як органу опіки та піклування, доцільно позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
На підставі вищевикладеного,позивачка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітних синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою судді 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , позов пітримала повністю та просила задовольнити, крім того, вказала, що у 2018 році розлучилася з відповідачем ОСОБА_3 , діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач не цікавиться та не виховує дітей, кошти на їх утримання не надає, у них є двоє малолітніх синів. Позивачка зверталась про стягнення аліментів з відповідача, однак він їх не сплачує, ніколи не вітає дітей з днем народження, не хоче з ними спілкуватися.
Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Соловей О.В. в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених в ньому.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, ухвалив, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Представник органу опіки та піклування Віньковецької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивачки пітримують та просять задовільнити.
Суд, заслухавши позивачку, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем ОСОБА_3 з 17 червня 2014 року у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/151/18 від 02 травня 2018 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією рішення суду.
Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх синів: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .
21 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та відповідно змінила прізвище, що підтверджується серії НОМЕР_3 .
Згідно довідки Віньковецької селищної ради про склад сім`ї № 283 від 5 жовтня 2023 року у АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_8 (дідусь, власник), ОСОБА_9 (свекор), ОСОБА_10 (свекруха), ОСОБА_7 (чоловік), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (син), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_11 (син).
Відповідач ОСОБА_3 вихованням дітей не займається, не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнім навчанням, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти.
ОСОБА_3 покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою та вітчимом ОСОБА_7 . Діти знаходяться на повному утриманні позивачки та вітчима ОСОБА_7 .
Згідно довідок-характеристок №№48, 49 від 3 жовтня 2023 року, виданих Майдан-Олександрівським ліцеєм ОСОБА_5 є учнем 3 класу ліцею, ОСОБА_4 є учнем 1 класу ліцею. Діти за період навчання зарекомендували себе з найкращої сторони. Мати ОСОБА_1 бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує належний рівень навчання дітей. Діти до школи приводить та забирає мама, на виклик до школи також приходить вона. У свою чергу батько ОСОБА_3 , контакту із школою не підтримує, успішністю дітей не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує.
Згідно довідки №276 від 03.10.2023 року виданої Віньковецькою селищною радою Карабчіївецький старостинський округ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з дітьми та діти знаходяться на її утриманні.
З відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей.
Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 перебуває на примусовому виконанні у Дунаєвецькому відділі державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження 53867778).
Орган опіки та піклування Віньковецької селищної ради склав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно своїх малолітніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
14 грудня 2023 року виконавчим комітетом Віньковецької селищної ради прийнято рішення №387 про затвердження висновку органу опіки та піклування "Про доцільність позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що вона з 2018 року проживає по сусідству із позивачкою, жодного разу не бачила батька дітей і діти ніколи не запитували про батька.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є сусідкою позивачки, жодного разу не бачила, що батько приїжав до дітей. Діти проживають з позивачкою та її новим чоловіком.
Вирішуючи питання застосування норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне.
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Частинами 2,3 статті 150 Сімейного КодексуУкраїни визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно зістаттею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного КодексуУкраїни (статті 164-167).
Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №219/5297/20).
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог, покликалася на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є свідоме та систематичне ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню, утриманню дітей.
Досліджені судом письмові докази та показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтверджують доводи позивачки про те, що відповідач умисно останніх шести років не приймає участі в житті дітей, не здійснює їх виховання, не піклується про їх фізичний та моральний розвиток, здобуття ними освіти, що свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дітей. Про зазначені обставини свідчить також процесуальна поведінка відповідача в ході судового розгляду справи, який жодного разу в судові засідання не з`явився, проти задоволення позову не заперечив.
Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному та духовному утриманні та вихованні дітей, суд не встановив.
Також суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, який суд вважає достатньо обґрунтованим.
З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим, підтверджений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.
При цьому враховується, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
У зв`язку з тим, що відповідач не займається вихованням своєї дітей свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків свідомо тим самим порушує права та інтереси дітей.
З огляду на встановлені факти, з врахуванням відсутності заперечень відповідача, виходячи з як найкращого забезпечення інтересів дітей, суд приходить до висновку, що до відповідача слід застосувати крайній захід впливу - позбавити батьківських прав відносно синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд керуючись частиною першою статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача, понесені позивачкою витрати на оплату судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником позивача подано наступні докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.: договір №15 про надання правничої допомоги від 15 січня 2024 року, ордер на надання правничої допомоги, квитанція №15 від 15 січня 2024 року платник ОСОБА_1 5000 грн. адвокату Соловей О.В. - за надання правової допомоги (усна консультація, підготовка та подача позовної заяви про позбавлення батьківських прав та інших процесуальних документів, участьв судових засіданнях).
Відповідно до ч.2 ст.141ЦПК України інші судові витрати (втому числі судовий збір), пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Представником позивача належними доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень, які були реальними, необхідними та обгрунтованими, отже суд стягує з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно малолітних синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

позивачка - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ),

третя особа - Віньковецька селищна рада (місцезнаходження: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт.Віньківці, ).

Повний текст рішення виготовлено 01 травня 2024 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова