ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/254/22Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 22-ц/817/337/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

з участю:

секретаря судового засідання Панькевич Т.І.,

апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Стецюка Ю.О.,

представника позивача адвоката Жеребецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №568/1168/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат СТЕЦЮК Юрій Олегович, на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року, ухвалене суддею Чорною В.Г., повний текст якого складено 02 січня 2024 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2022 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обгрунтування заявлених вимог позивачка покликалася на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин через важку тривалу хворобу, а тому вона своєчасно не змогла звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Посилаючись на викладені обставини, з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , просила суд визначити їй додатковий строк терміном три місяці для прийняття спадщини після його смерті.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_5 додатковий строк тривалістю три місяці, після набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Стецюк Ю.О. просить вказане вище рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції неповно та необ`єктивно з`ясував обставини справи та докази у ній, а тому воно підлягає скасуванню.

Зокрема зазначає, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, з дати закінчення строку на прийняття спадщини до дати звернення позивачки з позовом 14 лютого 2022 року пройшло майже три роки, при тому, що позивачка обґрунтовує неможливість подання такої заяви в передбачений законом строк лише в період з 21 вересня 2018 року по 01 квітня 2019 року.

Крім того, звертає увагу на те, що позивачка ОСОБА_5 згідно з долучених нею медичних довідок перебувала на амбулаторному лікуванні за місцем свого проживання в період з 18 січня по 10 березня 2019 року і в матеріалах справи відсутні докази неможливості подати позивачкою відповідну заяву про прийняття спадщини у вказаний строк.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представник позивача просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

За приписами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_7 , брат позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку із спорудами в АДРЕСА_1 .

Позивачка просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, який нею пропущений з поважних причин.

Причиною пропуску строку прийняття спадщини послужив той факт, що позивачка вважала, що її місце реєстрації за адресою знаходження спадкового будинковолодіння, де остання являється співвласником 1/2 частини та був зареєстрованим спадкодавець, що не знайшло свого документального підтвердження у відповіді Панасівської сільської ради за № 229 від 05 червня 2020 року.

17 грудня 2017 року позивачка укладала договір № 327116 про користування електричною енергією щодо вищевказаного будинковолодіння, в якому вказано місце реєстрації - адреса проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, позивачка перебувала на лікуванні понад 190 календарних днів у період з 21 вересня 2018 по 01 квітня 2019 років, що знаходить своє документальне підтвердження у наступних медичних записах:

- 24 листопада 2018 року ОСОБА_5 прооперували в Бродівській центральній районній лікарні, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в період з 24 листопада по 04 грудня 2018 року із діагнозом защемлення пупкової грижі, ІХС, про що свідчить виписка № 7514;

- 18 грудня 2018 року ОСОБА_5 направлено до Львівського регіонального фтизіопульмонологічного центру, II торакальне відділення, на стаціонарне лікування в період з 18 грудня 2018 по 03 січня 2019 року, чим підтверджено діагноз - піддіафрагмальний абсцес зліва, реактивний ексудативний плеврит зліва, стан після пластики защемленої пупкової грижі, цукровий діабет II типу, середньої важкості на підставі виписки № 4281/п;

- з 18 січня по 10 березня 2019 року ОСОБА_5 перебувала на амбулаторному лікуванні за місцем проживання;

- 11 березня 2019 року ОСОБА_5 повторно направлена до Львівської обласної хірургічної лікарні, II хірургічне відділення у період з 11 березня по 01 квітня 2019 року, де 13 березня 2019 року позивачку повторно прооперували: розкрили санацію і дренували абсцес, зашивали перфоративну виразку, про що свідчить виписка №217;

- лікування за місцем проживання, тимчасова непрацездатність згідно листків непрацездатності понад 190 календарних днів, що підтверджується повідомленням закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК, видане директором Департаменту лікувально - профілактичної допомоги 26 березня 2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивачки ОСОБА_5 про поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини заслуговують на увагу, а тому вважав необхідним визначити їй додатковий строк для подання заяви тривалістю три місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Однак, колегія суддів з даним висновком суду не погоджується.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17 (провадження № 61-21751св18) зазначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка протягом періоду з 21 вересня 2018 року по 01 квітня 2019 року неодноразово перебувала на лікуванні та їй було проведено декілька операцій, що підтверджується долученими до позовної заяви медичними довідками та виписками з медичних карток.

Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що позивачка вперше звернулася з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у липні 2021 року, за результатом чого рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року її позов було задоволено та надано тримісячний строк на подання відповідної заяви про прийняття спадщини. В подальшому, постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року за апеляційною скаргою ОСОБА_6 доньки спадкодавця, дане рішення було скасоване з тих підстав, що судом не було встановлено коло спадкоємців, після чого позивачка звернулася до суду повторно з даним позовом 16 лютого 2022 року.

Таким чином, з ІНФОРМАЦІЯ_1 дати смерті брата позивачки ОСОБА_7 , до 26 липня 2021 року дати звернення з позовом вперше, пройшло більш як два з половиною роки. При цьому позивачка, хоча і наводить обставини, при яких вона не могла подати заяву про прийняття спадщини в період з 21 вересня 2018 року по 01 квітня 2019 року, однак не обґрунтовує будь-яких причин, з яких вона не могла звернутися з відповідною заявою одразу після 01 квітня 2019 року, а звернулася до суду лише 26 липня 2021 року.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позивачкою не наведено будь-яких обґрунтованих підстав, що строк на прийняття спадщини позивачкою був пропущений з поважних причин.

Позивач, який на час смерті спадкодавця не проживав з ним, для прийняття спадщини мав подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України, чого нею протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини не зроблено.

Даним обставинам справи суд першої інстанції не надав оцінку та неналежним чином дослідив причини пропуску строку для подання відповідної заяви про прийняття спадщини.

Матеріалами справи не встановлено, що позивачка проживала разом зі спадкодавцем, у тому числі й на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_5 вказувала, що оскільки вона зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, тому вважала, що прийняла спадщину, однак такі доводи не заслуговують на увагу, з огляду на постанову Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19, в якій Суд зробив висновок, що сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому позивач, як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті своєї матері, та відповідно не набула права на спадкове майно.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачка була зареєстрована саме в будинку проживання спадкодавця, а містяться дані лише, що підтверджують місце реєстрації позивачки в с.Чорний Ліс Зборівського району Тернопільської області, зокрема копією долученого до позовної заяви паспорта ОСОБА_5 , в той час як згідно з матеріалами справи, померлий ОСОБА_7 проживав у тому ж селі, однак по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають новому розподілу.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1488.60 грн, сплачений згідно квитанції №4220-6397-4788-3110 від 01 лютого 2024 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 травня 2024 року.

Головуючий

Судді