справа № 208/1191/24
№ провадження 2/208/653/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої СМ., за участю секретаря - Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року по 06 липня 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

28 квітня 2020 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано судовий наказ №208/2353/20, провадження №2-н/208/268/20, яким стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження заяви до суду з 13 квітня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку зі зростанням цін на продукти та одяг, дитина стала ходити до школи, потребує матеріальних витрат на навчання та харчування у школі, що також потребує додаткових витрат, у зв`язку з чим не вистачає в достатньому обсязі затвердженої судом в судовому наказі у 2020 році твердої грошової суми аліментів (50% прожиткового мінімуму), що стягуються в розмірі 1598 грн. на місяць.

Позивач зазначає, що матеріальне становище відповідача не погіршилось, він працездатний, не має інших аліментних зобов`язань, працює приватним підприємцем на ІІ групі оподаткування, має більше торгових майданчиків, отримує стабільний середній щомісячний дохід та має можливість забезпечити дитині достойний матеріальний рівень життя, але в добровільному порядку не бажає цього робити, сплачуючи за рішенням суду з 2020 року найнижчий мінімальний розмір аліментів.

Тому позивач просить суд:

-змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року по цивільній справі №208/2353/20.

-стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і проводити стягнення до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , віку повноліття.

-припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року по цивільній справі №208/2353/20.

-відкликати виконавчий документ - судовий наказ Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року по цивільній справі №208/2353/20.

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на отримання правової допомоги в сумі 5000,00 грн..

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає частково, а саме у частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і проводити стягнення до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , віку повноліття. Та просив відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача понесених нею витрат на отримання правової допомоги в сумі 5000,00 грн..

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

01 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про одруження, повторно виданого 20 липня 2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружились ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №478. Прізвище ОСОБА_5 після одруження «Левадна» (а.с.30).

Відповідно до свідоцтва про народження, повторно виданого 01 квітня 2021 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком зазначений ОСОБА_2 , матір`ю зазначена ОСОБА_1 , актовий запис №861 (а.с.16).

Згідно судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року по справі №208/2353/20 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються щомісячно на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження заяви до суду з 13 квітня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.17, 26).

Згідно довідки № 001270780, наданої 26 січня 2024 ТОВ «Абонент ХХІ», ОСОБА_1 зареєстрована разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Також в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП №62268243, видане Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до якої станом на 01.02.2024 заборгованість у ОСОБА_2 відсутня, присутня переплата у розмірі 7341,74 (а.с.19-21).

Згідно з Індивідуальної відомості про застраховану особу, форма ОК-7, видана Пенсійним фондом України, ОСОБА_2 у березні 2023 року та у квітні 2023 року нарахована 6700,00 грн. за кожен місяць відповідно.

З часу ухвалення рішення витрати на дитину зросли.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до абз.2 ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 182, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як роз`яснено до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень в дохід держави.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн..

Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача понесених витрат на отримання правової допомоги в сумі 5000,00 грн..

Вивчивши надані позивачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, а саме: договору про надання правової допомоги№23/01/24 від 23 січня 2024 року, акту виконаних робіт за договором на надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року, рахунку-фактурі на оплату наданих послуг за договором №23/01/24 від 23 січня 2024 року, розрахункової квитанції № 080198 від 15.02.2024 року на суму 5 000,00 грн., та з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, з огляду на те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, суд прийшов до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн..

Керуючись ст. ст. 141, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 12, 76-78, 80, 89, 141, 206, 211, 247, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року у справі №208/2353/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з твердої грошової суми на стягнення їх в частці з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року по цивільній справі №208/2353/20.

Відкликати судовий наказ Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року по цивільній справі №208/2353/20.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Похваліта С. М.