Номер провадження: 22-ц/813/2638/24
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: заявник - Акціонерне товариство «Сенс Банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» в особі свого представника адвоката Стеценка Максима Владленовича

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року, постановлену Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Домусчі Л.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 522/11870/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року до суду надійшла заява АТ «Сенс Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по зазначеній справі.

В обґрунтування поданої заяви представник АТ «Сенс Банк» зазначив, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 17 546 147, 91 грн та судового збору.

Посилаючись на те, що рішення суду не виконано, строк пред`явлення до примусового виконання, зазначений у виконавчих листах, на даний час сплив, первісним стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» виконавчі листи не отримувались, відсутні відкриті виконавчі провадження, АТ «Сенс Банк» просив суд поновити строк для пред`явлення виконавчих листів у цивільній справі № 522/11870/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року у задоволені заяви представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 522/11870/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, що стягувачі на протязі чотирьох років намагалися виконати рішення суду по зазначеній справи у примусовому порядку. Прийняття тверджень АТ «Сенс Банк» як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призведе до порушення приписів ст. 433 ЦПК України та фактично порушить право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у ст. 6 Конвенції словосполучення «встановлений законом» згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Сенс Банк» просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року як незаконну та необґрунтовану та таку, що винесена з порушенням норм процесуального права та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Сенс Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Доводами апеляційної скарги є те, що висновки суду про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не відповідає обставинам справи щодо часу видачі виконавчих листів, дати отримання їх АТ «Сенс Банк» та строку їх виконання, зважаючи, що первісним стягувачем виконавчі листи не отримувались, відкриті виконавчі провадження відсутні, а АТ «Сенс Банк» як новий стягувач не несе відповідальності за бездіяльність первісного кредитора, а також суперечать ст. 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Крім того послався на введення в Україні військового стану як на одну з поважних підстав пропуску строку.

У встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання представник АТ «Сенс Банк» не з`явився, справу просив розглядати за її відсутності, доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник боржника ОСОБА_3 адвокат Главацький Ю.А. апеляційну скаргу не визнав.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглядаючи вказану ухвалу суду за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21 лютого 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 17 546 147, 91 грн,

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 1 827, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 1 827, 00 грн.

В іншій частині позову - відмовлено (а.с. 195-200, т. 1).

19 січня 2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Сенс Банк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів (а.с. 202, 217 т.1).

Матеріали справи не містять відомостей щодо звернення представника ПАТ «Укрсоцбанк» до суду з заявою про видачу виконавчих листів, за якими боржниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

04 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Сенс Банк» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк» у даній справі (а.с. 2-3, 16 т.2).

Ухвалою Приморського районного суду від 08 червня 2023 року замінено стягувача у виконавчих листах з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року по справі № 522/11870/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с. 41, т. 2).

11 серпня 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із заявою про видачу копії рішення суду, копії ухвали суду про заміну сторони та виконавчих листів (а.с. 47, 48-50, т. 2).

28 серпня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси видано чотири виконавчих листа зі строком виконання до 26 березня 2022 року, які були отриманні представником Банку 29 серпня 2023 року (а.с. 47, т. 2).

Переглядаючи вказане рішення суду за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання, протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк пред`явлення його до виконання встановлюється з дня повернення та становить три роки.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі № 1522/12531/12 (провадження № 61-18649св21).

Згідно наданих заявником відомостей та матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи, щодо поновлення строку пред`явлення яких до виконання ставиться питання, стягувачем АТ «Укрсиббанк» не отримувалися та до виконання не пред`являлися.

Посилання заявника на те, що таке сталося виключно з вини первісного стягувача, а АТ «Сенс Банк» не несе відповідальності за бездіяльність первісного кредитора, колегія суддів вважає юридично неспроможними з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 104 ЦК юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

Аналогічний висновок наведений у пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17, п. 53 постанови Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 917/436/21.

З матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року (а.с. 205, 209, т. 1).

Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1 протоколу) (а.с. 210, т. 1).

Отже, 15 жовтня 2019 року відповідно до пп.«г» п. 11 ч. 4 ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», п.п. 3.1, 5.3 Постанови Правління НБУ № 189 від 27 червня 2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п.1 Передавального акта від 15 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк», Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк», з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

Наведені обставини були встановлені ухвалою Приморського районного суду від 08 червня 2023 року, яка набрала законної сили, постановленою у наведеній справі за результатами розгляду заяви АТ «Сенс Банк» про заміну стягувача (сторони у виконавчому провадженні), тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Отже, внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме - АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом по даній справі, а тому з 15 жовтня 2019 року усі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент, перейшли до АТ «Альфа-Банк».

01 грудня 2022 року Національний банк України на виконання вимог абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу ІУ Положення про ліцензування вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» з 15 жовтня 2019 року) на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до Статуту Акціонерного товариства «Сенс Банк», у зв`язку зі зміною найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» та приведення деяких положень статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України.

Згідно витягу із Державного реєстру банків стосовно Акціонерного банку «Сенс Банк», змінено найменування з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Відповідно до статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Юридична особа, що є підприємницьким товариством, може мати комерційне (фірмове) найменування. Комерційне (фірмове) найменування юридичної особи може бути зареєстроване у порядку, встановленому законом. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Загальновідомо, що назва юридичної особи складається з літерального компонування елементів українського алфавіту. Крім того, назва юридичної особи може містити інформацію про мету діяльності, вид, спосіб утворення, залежність юридичної особи, крім обмежень, встановлених актами чинного законодавства України. Наведете свідчить, що назва юридичної особи є її необхідною ознакою, яка забезпечує участь у цивільному обороті від свого імені та слугує засобом її індивідуалізації, що дозволяє відокремити її від інших юридичних осіб. Назва юридичної особи в процесі її "життєдіяльності" може зазнати змін. Зміна назви юридичної особи проявляється в її зовнішній літеральній корекції. Така корекція впливає на ідентифікацію юридичної особи в цивільному обороті. У результаті зміни назви юридичної особи структура цивільних правовідносин не страждає.

Відповідно до частини першої статті 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Таким чином, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності правопопередника - учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2019 року у справі N 191/81/17 (провадження N 61-28300св18).

Аналіз наведених норм права та висновків Верховного Суду дає підстави для висновку про те, що зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, та не свідчить про набуття АТ «Сенс Банк» прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» з часу реєстрації таких змін, про що помилково вказує АТ «Сенс Банк» в апеляційній скарзі.

В матеріалах справи відсутні заяви від АТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчих листів, починаючи з 15 жовтня 2019 року - часу набуття правонаступництва.

Вперше із заявою про видачу виконавчих листів АТ «Сенс Банк» звернулось лише 19 січня 2023 року, а про заміну стягувача - 07 квітня 2023 року, без порушення питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с. 202, 217, т. 1, а.с. 2, 16, т.2)

Виконавчі листи по даній справі судом було видано на підставі вдруге поданої 11 серпня 2023 року заяви АТ «Сенс Банк» та отримано представником Банку 29 серпня 2023 року, тобто майже після спливу чотирьох років з дня набрання рішенням законної сили та набуттям АТ «Альфа-Банк» статусу правонаступника АТ «Укрсоцбанк».

Жодних доказів, які б з переконливістю свідчили про неможливість вчинення відповідної процесуальної дії Банком у межах строку пред`явлення виконавчих листів до виконання суду не надано.

Так само судом вірно виснувато про відсутність поважних причин пропуску пред`явлення виконавчих листів до виконання у зв`язку із введенням Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким в Україні воєнний стан введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон набрав чинності 26 березня 2022 року.

З набранням чинності вказаним законом, особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що оскільки строк пред`явлення виконавчого листа сплив 26 березня 2022 року, доказів того, що як первісний стягувач, так і його правонаступник намагалися пред`являти виконавчий документ до примусового виконання, чим було б перервано строки пред`явлення виконавчого документу до виконання, або доказів зацікавленості щодо виконання судового рішення щонайменше з часу набрання судовим рішення законної сили, суду не надано, тому на час звернення Акціонерного товариства «Сенс Банк» до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - 19 січня 2023 року, трирічний строк, пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, визначений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сплинув, за відсутності належних та достатніх доказів поважності причин такого пропуску, у задоволенні такої заяви суд вірно відмовив через її необґрунтованість.

Прийняття судом тверджень АТ «Сенс Банк» як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призвело б до порушення приписів ст. 433 ЦПК України та фактично порушило б права боржника на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у ст. 6 Конвенції словосполучення «встановлений законом» згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також права на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

Верховний Суд розглядаючи касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені за результатами розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у своїй постанові від 15 листопада 2018 року по справі № 474/783/17, звернув увагу на положення ст. 12 ЦПК України про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду вказаної справи Верховний Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржених ухвал про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вказане правильно застосовано судом під час розгляду теперішнього процесуального питання.

Отже, посилання заявника на порушення судом норм процесуального права не підтверджено під час апеляційного перегляду судового рішення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, вказане у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» в особі свого представника адвоката Стеценка Максима Владленовича залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 19 квітня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко