Справа № 932/9491/23
Провадження № 2/932/2665/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення збитків завданих внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у жовтні 2023 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 суму різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою яка становить 271 349,96 грн. та витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 5 300,00 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 01.02.2023 у м. Дніпро, між автомобілем марки «Saab 9-5» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 відбулось ДТП, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2023, винним у вказаному ДТП, визнано ОСОБА_4 .

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та ліміт страхового відшкодування становить 160 000,00 грн. (франшиза 3 200,00 грн.), позивач вважав за необхідне звернутися до суду з позовною вимогою про стягнення з винної особи різниці між розміром заподіяної шкоди 427 349,96 грн. та лімітом страхового відшкодування, що становить 271 349,96 грн.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова ІФ.А. від 21.11.2023 відкрито провадження та вирішено здійснювати її розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від ОСОБА_3 не надходило.

Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно копії постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2023 прийнятої за результатами розгляду справи №932/1642/23, ОСОБА_3 визнано винним у ДТП яке мало місце 01.02.2023 у м. Дніпро, між автомобілем марки «Saab 9-5» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 .

Згідно копії поліса №АТ/2859503, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Saab 9-5» державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн. Франшиза 3 200, 00 грн.

Відповідно до копії висновку експерта №1903/23 складеного 09.03.2023 експертом ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 500 952,64 грн. Ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 , у аварійному стані після ДТП складає 73 602,68 грн. При цьому у висновку експерта зазначено, що визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу після ДТП міститься у додатку №4 до висновку. Також у мотивувальній частині висновку зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 790 765,52 грн., ринкова вартість автомобіля на момент ДТП 500 952, 64 грн. До висновку експерта додано: копію додатку №1 (протокол огляду), копію додатку №3 (калькуляція), копію фотографічного додатку №1 (зображення характеру та об`єму ушкоджень КТЗ).

Відповідно до копії квитанції до платіжної інструкції №0.0.284631269.1, за проведення експертизи експерту ОСОБА_6 сплачено 5 300,00 грн.

Згідно копії угоди про розмір страхового відшкодування від 04.05.2023 укладеної між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 , сторонами погоджену суму страхового відшкодування у розмірі 150 000,00 грн.

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Положенням статті 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 07.04.2021 прийнятій за результатами розгляду справи №755/29950/14, системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно з п. 30.1 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.30.2 ст.30 вищевказаного Закону № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.12.1 ст.12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, відповідно до сталої судової практики, вина винної особи у ДТП визначається на підставі постанови суду, а розмір завданої шкоди на підставі експертизи проведеної експертом.

Відповідно до ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку визначеному законодавством.

Згідно ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З огляду на те, що наданий позивачем висновок експерта не містить дослідницької частини направленої на надання відповіді щодо вартості транспортного засобу після ДТП, що свідчить про його не повноту, оскільки унеможливлює встановлення наявності проведених досліджень та застосованої методики, суд відхиляє наданий позивачем висновок експерта (матеріали справи не містять додатку №4 до експертизи).

Виходячи з того, що позивачем не надано належних доказів на обґрунтування розміру завданої ДТП шкоди, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1188, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення збитків завданих внаслідок ДТП, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або через 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ