Справа № 302/23/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки,-

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 25.09.2004 року він уклав з ОСОБА_2 шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 14.

Від спільного проживання в шлюбі з відповідачкою у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Також вказує позивач, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим 07.03.2022 рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа № 302/70/22) шлюб було розірвано.

Зазначає в обґрунтування позовних вимог, що після розірвання шлюбу неповнолітня дочка ОСОБА_3 залишалася проживати разом з ним та перебуває на повному його утриманні. Відповідачка на утриманні інших осіб немає, отримує пенсію, має на праві власності нерухоме майно, та вважає. Що вона може сплачувати аліменти. Вихованням, утриманням та здобуттям донькою освіти займається лише позивач, відповідачка участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, що змушує його звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на його користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення ним позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачці ОСОБА_2 в ухвалі суду запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з позовом і долученими до нього матеріалами надіслана відповідачці ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 та відповідачем отримано ухвала суду та позовна заява з додатками 21.01.2024 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.25).

26 січня 2024 року до суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка зазначає, що позовні вимоги вона визнає частково, та вважає що позовні вимоги про стягнення з неї на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є занадто для неї великими. На даний час вона має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини саме у розмірі 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, що становить 958,80 грн. на місяць. Розмір її місячного доходу вираховується з наступних виплат: на даний час вона отримує пенсію по інвалідності, яка становить 2760,00 грн. місяць, що підтверджується довідкою про доходи № 331524, виданою Міжгірським об`єднаним управлінням ПФУ у Закарпатській області від 23.01.2024 року, випискою за формою ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу, виданою Міжгірським об`єднаним управлінням ПФУ у Закарпатській області від 23.01.2024 року; відповідно до довідки Міжгірського відділу Хустської філії Закарпатської ОЦЗ від 23.01.2024 року вона не перебуває та не отримує жодної допомоги по безробіттю, тому просить врахувати її важкий матеріальний стан, а також стан її здоров`я, наявність ІІ групи інвалідності та в задоволенні позову відмовити частково та стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, який становить 958,80 грн. (а.с.18-21).

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повно та всебічно дослідивши надані позивачем докази, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, поданий відповідачкою відзив з доданими до нього документами в обґрунтування заперечень проти позову, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позивачем позовні вимоги, оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25.09.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07.03.2022 року рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області було розірвано, що підтверджується рішенням суду по справі № 302/70/22, яке набрало законної сили 02.06.2022 року та копія якого міститься в матеріалах даної цивільної справи (а.с.4).

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в свідоцтві про народження якої батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_2 , а саме сторони по справі, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , копія якого є в матеріалах справи (а.с.5).

Неповнолітня донька ОСОБА_4 зареєстрована та мешкає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№483 від 07.12.2023 року (а.с.6), що відповідачкою не оспорюється.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі

Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Стягнення аліментів у 1/8 частці заробітку (доходу) прямо визначений ч.1 ст.183 СК України та не є надмірним з точки зору звичайних, необхідних потреб неповнолітньої дитини Карини, яка на теперішній час досягла 17-річного віку та забезпечення рівня її життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Приймаючи до уваги обставини справи, те, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, також те, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні, а враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивач опинився у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати доньку та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивач самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне заявлений позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - аліменти в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів доходів (заробітку) відповідачки, щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як то визначено вимогами ч.2 ст.182 СК України та починати стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 08.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,00 грн. суд вважає необхідним покласти за рахунок держави, оскільки згідно вимог Закону України "Про судовий збір" позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду за даною категорією справ, а відповідачка ОСОБА_2 на даний час є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертною комісією серії АВ № 0927535, безстроково, а тому підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" відповідачка ОСОБА_2 підлягає звільненню від сплати такого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7,10,11,133,137,141,265-268,279 ЦПК України, ст.ст.105,110,112,180-184,191 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - аліменти в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів доходів (заробітку) відповідачки, щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 08 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,00 грн. покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО