Справа № 703/2616/23
18 квітня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Прилуцького В.О.
секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Сміла цивільну справу за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Березняківської сільської ради до ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та судоредди землі,
Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Березняківської сільської ради звернувся до ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 з позовом в якому просить суд розірвати договір оренди землі від 16 січня 2006 року, укладений між Сунківською сільською радою та ПП ОСОБА_2 , розірвати договір суборенди землі від 01 січня 2017 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Сунківською сільською радою, а також стягнути з відповідачів 46 252 грн. 02 коп. з яких 30 129 грн. 31 коп. -заборгованість із сплати орендної плати за землю, 13 711,87 грн. - інфляційні нарахування, 2 410,84 грн. - три відсотки річних.
Ухвалою судді від 12 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача, прокурор Сокольвяк О.І. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення та просила проводити справу у її відсутність.
В судове засідання з`явився представник Березняківської сільської ради не з`явився, до суду надійшла заява від голови сільської ради про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність їх представника.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 січня 2006 року між Сунківською сільською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2 укладений договір оренди землі загальною площею 2,4589 га, зайнятої водним об`єктом ставком. На земельній ділянці знаходиться перепускна гідроспоруда. Нормативна грошова оцінка землі за договором оренди становить 13 172 грн. 57 коп.
Договір оренди укладено на 10 років, після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк (п. 8 договору).
Згідно з п. 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 395 грн. 18 коп. на рік. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки з 01 січня 2006 року щомісячно не пізніше 15 числа наступного за звітним місяцем.
Згідно з п. 12 договору, розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально та в інших випадках, передбачених законом.
У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Земельна ділянка передається для рибогосподарських потреб.
Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Умови збереження стану об`єкта оренди дотримання водоохоронного режиму при використанні водного об`єкта.
Згідно з п. 17 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється з виготовленням технічної документації по передачі в оренду.
Згідно з п. 18 договору, інші умови передачі земельної ділянки в оренду: зміна цільового призначення земельної ділянки забороняється; передача в суборенду земельної ділянки заборонена; витрати, пов`язані з оформленням договору несе орендар.
Відповідно до п. 27 договору, орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельних ділянок за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання водоохоронного режиму при використанні водного об`єкта; своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до п. 30 договору, орендар земельної ділянки зобов`язаний, серед іншого, своєчасно вносити орендну плату.
Дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; на підставі рішення суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав визначених законом (п. 35 договору).
За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п. 38 договору).
Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9915 грн. 32 коп на рік та відповідно 826 грн. 28 коп. на місяць.
Інші умови передачі земельної ділянки в оренду: зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється з обов`язковим погодженням орендодавця; передача в суборенду земельної ділянки здійснюється з обов`язковим погодженням орендодавця; витрати, пов`язані з оформленням договору оренди землі, державною реєстрацією права оренди та змін умов договору оренди землі несе орендар».
Згідно зазначеного договору, земельна ділянка передається в суборенду для рибогосподарських потреб. Строк суборенди земельної ділянки не може перевищувати термін дії договору оренди землі. Суборендар сплачує орендну плату на умовах та в розмірі, визначеному договором оренди землі та додатковою угодою від 19 жовтня 2016 року.
Згідно з договором суборенди землі суборендар зобов`язаний: використовувати земельну ділянку, що орендується за цільовим призначенням; утримувати земельну ділянку в належному стані та у відповідності до умов договору оренди землі та додаткової угоди; усі права та зобов`язання орендаря за договором оренди землі та додаткової угоди переходять до суборендаря.
Після закінчення строку оренди за договором суборендар зобов`язаний протягом трьох днів повернути орендарю земельну ділянку, що орендується, за відповідним актом (п. 8 договору). Цей договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін порушує умови договору і свої зобов`язання та разі несплати суборендарем орендної плати в (п.п. 9.1 п. 9 договору). Договір припиняє свою дію у випадку розірвання договору оренди між орендарем та орендодавцем з будь якої підстави, у цьому випадку суборендар має право вимагати від орендаря відшкодування збитків, завданих достроковим припиненням (п.п. 9.2. п. 9 договору).
У 2020 році сформовано Березняківську територіальну громаду, до складу якої увійшла, серед інших, Сунківська сільська рада.
Правову позицію щодо правонаступництва викладено у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 804/958/17.
Таким чином, з 07 грудня 2020 року Березняківська сільська рада є правонаступником Сунківської сільської ради у сферах діяльності, а сільська рада втратила повноваження органу місцевого самоврядування, оскільки таке повноваження перейшло до Березняківської сільської ради.
Згідно з інформаційною довідкою фінансового відділу Березняківської сільської ради від відповідачів ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 2021 року не було надходжень до бюджету Березняківської сільської ради по коду 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб».
Згідно з інформацією Головного управління ДПС у Черкаській області від 03 лютого 2023 року №758/5/23-00-24-08-11 ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сплата орендної плати за спірну землю в період з 2020 року не декларувалася.
Відповідно до надано позивачем помісячного розрахунку заборгованості в межах строку позовної давності за період із 01 червня 2020 року по 28 лютого 2022 року за вказаним договором оренди землі за ОСОБА_1 рахується заборгованість за оренду вказаної земельної ділянки в сумі 30 129,31 грн.
Відповідачі до суду свого розрахунку суми боргу не надали, докази сплати заборгованості в матеріалах справи відсутні, відзиву на позовну заяву з доводами проти позовних вимог до суду не направили. Таким чином суд погоджується з наданим позивачем розрахунок заборгованості з орендної плати.
Наведене свідчить про систематичне порушення відповідачами умов договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати та є підставою для стягнення заборгованості, розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Це підтверджує ст. 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.
Статтею 628ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, вчиняються у письмовій формі.
Згідно зі ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Вимогами ч. 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі», в редакції від 01 січня 2006 року, яка була чинною на дату укладання оскаржуваного договору оренди землі орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Згідно зі ст.ст. 13, 14 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 15 даного Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 17 даного Закону України передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Право орендаря передавати орендовану земельну ділянку або її частину в суборенду є правовідносинами договірними, які регулюються ст. 8 Закону України «Про оренду землі», ч. 6 ст.93 Земельного кодексу України та п. 288.6 ст. 288 ПК України.
Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону ст. 16 зазначеного Закону.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. За згодою сторін договір суборенди земельної ділянки посвідчується нотаріально.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.
За приписами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно з ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати і зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою. Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Положеннями пункту 288.2 статті 288 ПК України визначено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Відповідно до пункту 288.3 статті 288 ПК України об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Згідно з пунктом 288.4 статті 288ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
У підпункті 288.5.1 пункту 288.5 статті 288ПК України зазначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.
Наведені положення у їх системному зв`язку дають підстави стверджувати, що об`єктом орендної плати є земельна ділянка, надана в оренду, а суб`єктом сплати даного платежу є орендар земельної ділянки. Орендна плата за землю є обов`язковим платежем у складі податку на майно, порядок адміністрування та сплати якого, визначені ПК України, у той час як плата за суборенду земельної ділянки є платежем в межах договірних відносин (суборенди), яка, в свою чергу, законодавчо обмежується орендною платою.
Таким чином, орендар земельної ділянки державної і комунальної власності зобов`язаний вносити орендну плату у розмірі та на умовах, визначених договором оренди й законодавством, незалежно від того, чи передана земля у суборенду та умов такої передачі. Суборендар же земельної ділянки у відповідності до положень ПК України такого обов`язку немає.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2019 року (справа №822/3241/15).
Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором оренди землі за ОСОБА_1 рахується заборгованість за оренду вказаної земельної ділянки в сумі 30 129 грн. 31 коп.
Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до п.п в) ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Згідно з пунктом (д) ч.1 ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема: припинення правовідношення.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Згідно з ч. 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст. 15Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є істотною умовою договору оренди землі.
Згідно з ч.1 ст. 27Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Такий висновок зроблено Верховним Судом у справі № 183/262/17 від 06 березня 2019 року. Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду у справі № 475/793/17 від 25 травня 2020 року та № 291/1054/20 від 23 лютого 2022 року.
Для розірвання договору оренди земельної ділянки необхідна наявність саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 371/628/18 від 19 березня 2020 року.
Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 132/1947/18 від 20 травня 2020 року.
Отже, виходячи з аналізу наведених норм, саме систематична несплата орендної плати законодавством визначена як одна з підстав для дострокового розірвання договору оренди землі.
Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно вимог до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно з приписами п.п.1 та 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Отже, зі змісту вище зазначених положень Закону записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.
Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про розірвання договорів оренди землі є підставою для скасування записів про державну реєстрацію договорів оренди землі та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобов`язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача, відповідно з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 8052 грн. тобто по 4026 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, 280- 282,353, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Березняківської сільської ради до ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та суборенди землі задовільнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: В. О. Прилуцький