Справа №: 272/853/22
Провадження № 2/272/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Чуб І.А.,

секретаря судових засідань Хитоніній М.С.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир - Агро - Інвест", третя особа на стороні відповідача: Приватне підприємство "Лан Холдінгс" про розірвання договорів оренди та суборенди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати, суд -

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_2 в якому просила стягнути з ТОВ""Житомир - Агро - Інвест" на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 9718,00 грн. за договором оренди землі від 30.10.2017 року, розірвати договір оренди землі від 30.10.2017 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ""Житомир - Агро - Інвест"та розірвати договір суборенди землі від 03.04.2019 року укладеного між ТОВ""Житомир - Агро - Інвест" та ПП "Лан Холдінгс" та стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування вимог зазначає, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8343 га, яка розташовується на території смт. Червоне, Андрушівського району, Житомирської області, кадастровий номер :04:000:0430.30.10.2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ"ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" було укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав відповідачу в оренду належну йому вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до п.7 Договору орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 7000 грн. за один календарний рік оренди. Відповідно до абз.3 п.7 Договору за письмовою заявою орендодавця та за наявностві згоди орендаря, розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі в межах розміру орендної плати та згідно наявного у орендаря асортименту сільськогосподарської продукції. У 2020 році позивач оримав від орендаря орендну плату у натуральній формі в межах розміру орендної плати яку орендар вважав справедливою, про те орендодавець вважає заниженною та такою, що невідповідає ціні орендної плати, яка повинна бути згідно договору. Відповідно до п.8 Договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до п.9 Договору орендна плата вноситься за календарний рік оренди не пізніше 31 грудня року, в якому відбулося використання земельної ділянки. У порушення умов договору відповідач прострочив виплату орендної плати за 2019 та 2020 рік, не сплативши орендну плату, не здійснив перегляд суми оренди та не сплатив пеню. Орендна плата за 2019, 2020, 2021 роки не виплачена в повному обсязі. Орендна плата за 2022 рік не виплачена взагалі. Орендну плату відповідач сплачував позивачу в порушення вимог п.7 договору, замість 7000 грн. сума виплат орендної плати складала 5635,00 грн (23.12.2020 року), 5647,00 грн. (18.10.2021 року). Станом на 01.11.2022 року заборгованість орендарем не виплачена, чим порушено права орендодавця та недотримано умов договору. Враховуючи такі порушення у виконанні зобов`язань відповідачем, позивач не може бути впевнений і у подальшому виконанні ним умов договору. Станом на час подачі позову в суд, враховуючи позовну давність у три роки, заборгованість з орендної плати складає 2718 грн. недоплачена сума орендної плати за 2020-2021 роки +7000 грн. орендна плата за 2022 рік, що разом складає 9718,00 грн. Крім того, відповідно до п. 32 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Також, про те, що земельна ділянка позивача перебуває у суборенді, позивач дізнався з інформаційної довідки, виданої ресурсом ОПЕНДАТАБОТ, дата формування: 31.08.2022 року. У спірному договорі оренди від 30.10.2017 року не передбачено передачу об`єкта оренди у суборенду. Позивач як власник землі не надавав письмової заяви щодо можливості передачі його землі у суборенду. Тому укладення договору суборенди без згоди на це власника ділянки є порушенням умов договору та відповідних приписів законодавства, а отже такий договір підлягає розірванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позові та просила задовольнити, підтримала відповідь на відзив (т.1 а.с.77-78). Зазначила, що 30.10.2017 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено договір оренди землі. Приводом звернення до суду стало порушення відповідачем істотних умов вказаного договору оренди від 30.10.2017 року, а саме: несплата орендної плати у розмірі передбаченому договором за 2019, 2020, 2021 та 2022 роки та передача об"єкта оренди у суборенду без згоди та навіть відома орендодавця. Також вказала, що орендна плата була сплачена за вирахуванням податку та військового збору, що є порушенням умов договору та прав позивача, оскільки витрати по сплаті податку та військового збору має нести орендар, крім того, позивач є учасником бойових дій та звільняється від сплати земельного податку, тому вважала, що відповідач неправомірно вирахував з орендної плати наведені кошти, чим порушив умови договору оренди.

Представник відповідача направив відзив на позовну заяву, заперечення (т.1 а.с.53-60, 81-82, 159-168), згідно якого вважав, що позовні вимоги є безпідставними та в задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки орендна плата за період 2019-2022 роки виплачена за вирахуванням ПДФО та військового збору, тому відсутні підстави розривати договір оренди землі від 30.10.2017 року, земельний податок із доходів позивача не утримувався, також вказав, що укладення договору суборенди передбачено п.26 договору оренди землі, та договір суборенди від 03.04.2019 року припинив свою дію 15.11.2019 року. Подав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, зазначив, що проти позову заперечують з підстав викладених у відзиві на позов та запереченні.

Представник третьої особи на стороні відповідача ПП"Лан Холдінгс" в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань не подавали, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8343 га, кадастровий номер :04:000:0430, яка розташована : Житомирська область, Андрушівський район, смт.Червоне, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( т.1 а.с.11).

30.10.2017 року між ТОВ"ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ", як орендарем та ОСОБА_2 як орендодавцем був укладений договір оренди землі б/н щодо передачі у строкове платне користування зазначеної вище земельної ділянки ( т.1 а.с.15-19).

Право оренди за відповідачем зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.11.2017 року у відповідності з рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 37914682.

Відповідно до п. 6 Договору оренди він укладений на строк, що дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди за цим договором до 30.11.2032 року.

Відповідно до п.7 Договору - орендна плата вноситься орендарем у грошовій форміу розмірі 7000 гривень за один календарний рік оренди. Орендна плата у грошовій формі виплачується через касу або шляхом безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві орендодавця або у інший спосіб, який погоджений сторонами та незаборонений законодавством. За письмовою заявою орендодавця та за наявності згоди орендаря, розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі в межах розміру орендної плати та згідно наявного у орендаря асортименту сільськогосподарської продукціїє. Передача сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Пунктом 8 договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється із урахуванням коефіцієнта щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, що розраховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін. Інші показники інфляції не впливають на визначення розміру орендної плати. Додатково сторони погодили, що обрахування орендної плати з урахуванням коефіцієнта щорічної індексації розпочинається з 2019 року.

Згідно п.9 договору оренди землі - орендна плата вноситься за календарний рік оренди не пізніше 31 грудня року в якому відбувалося використання земельної ділянки. Виплата орендної плати у грошовій формі (готівкою) здійснюється у касі орендаря. Якщо виплата орендної плати здійснюватиметься продукцією, то за домовленістю сторін доставка такої продукції здійснюється орендарем безпосередньо до двору орендодавця, що розташований у адміністративних межах сільської ради, у межах якої розташований і об`єкт оренди згідно цього договору. Орендодавець повинен звернутися до орендаря за отриманням орендної плати до 31 грудня поточного року. Орендар не несе відповідальності за порушення строків внесення орендної плати, якщо орендодавець не звертався до орендаря за отриманням орендної плати або звернувся із запізненням.

Пунктом 10 договору оренди землі передбачено, що розмір орендної плати може переглядатися за взаємною згодою сторін, але не частіше одного разу на сім років за наявності таких умов: зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану земельної ділянки, не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, прямо передбачених законом.

Пунктом 11 договору оренди землі встановлено, що перегляд (зміна) розміру орендної плати здійснюється шляхом внесення змін до цього договору.

Відповідно ст. 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умоє та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 цієї статті, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер та інші джерела правового регулювання, передусім акти цивільного законодавства, повинні відповідати змісту загальних засад. Це проявляється, зокрема, в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Усталеним як у цивілістичній доктрині, так і в судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило, виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (ч.3 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частини перша та друга ст.651 ЦК України).

За положеннями ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України «Про оренду землі», частина перша ст.93 ЗК України).

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст.15 Закону України «Про оренду землі»).

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати (ст.22 Закону України «Про оренду землі»).

За положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За положеннями ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

За змістом приписів частини першої ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (тобто, в разі несплати орендної плати. Пунктом 38 договору оренди землі від 01 серпня 2013 року передбачено припинення дії договору за рішенням суду за вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Водночас у пункті «д» частини першої ст.141 ЗК України передбачена така підстава припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зст.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі №183/262/17.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 10 жовтня 2019 року в справі №293/1011/16-ц виснувала, що тлумачення пункту «д» частини першої ст.141 ЗК України, частини другої ст.651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Отже, саме систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати або її недоплата в повному розмірі, передбачена договором, як підстава для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вже зазначалося вище, умовами договору, який виявив бажання розірвати позивач, а саме, п.7, що діє у такій редакції у спірний період з 2019 по 2022 роки передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі і розмірі 7000,00 грн. за один календарний рік оренди. Орендна плата у грошовій формі виплачується через касу або шляхом безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві орендодавця або у інший спосіб, який погоджений сторонами та незаборонений законодавством. За письмовою заявою орендодавця та за наявності згоди орендаря, розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі в межах розміру орендної плати та згідно наявного у орендаря асортименту сільськогосподарської продукції. Передача сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України (далі ПКУ).

Підпунктом 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 ПКУ передбачено, що податковим агентом платника ПДФО орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Доходи, отримані від надання в оренду (суборенду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18 відсотків.

Такі доходи також підлягають оподаткуванню військовим збором. Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПКУ (п.п. 1.3 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Отже, доходи фізичної особи від здавання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються ПДФО за ставкою 18 відсотків та військовим збором за ставкою 1,5 відсотка.

01.03.2022 року представником позивача було направлено претензію відповіжачу ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" та субрендару ПП "Лан Холдінгс" щодо невиконання умов договору оренди землі в частині систематичної несплати орендної плати з підстав чого вимагали розірвати договір оренди землі в добровільному порядку (т. 1 а.с. 20-22). Також, представником позивача подано орендарю заяву від 21.10.2022 року про негайну сплату орендної плати за 2022 рік в сумі 7000,00 грн. (т.1 а.с.24-25).

Згідно листа ТОВ "Житомир- Агро- Інвест" розглянувши претензію адвоката Оберемчук О.О. повідомлено про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі, оскільки орендарем в повному обсязі виконуються умови договору та сплачується орендна плата повністю без прострочень (т.1 а.с. 23).

Із наданих відповідачем ТОВ"ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" бухгалтерських довідок вбачається, що у спірний період за 2019-2022 роки з ОСОБА_2 проведений розрахунок за оренду земельної ділянки наступним чином. За користування земельною ділянкою у 2020 році: нараховано 7000 грн. орендної плати; з неї утримано та сплачено до бюджету: ПДФО - 1260 грн. (18%), військовий збір - 105 грн (1,5%), перераховано орендодавцеві (позивачеві) - 5635,00 грн.; за користування земельною ділянкою у 2021 році: нараховано 7000 грн орендної плати; з неї утримано та сплачено до бюджету: ПДФО - 1260 грн (18%), військовий збір - 105 грн (1,5%), перераховано орендодавцеві (позивачеві) - 5635,00 грн.; за користування земельною ділянкою у 2022 році: нараховано 7000 грн. орендної плати; з неї утримано та сплачено до бюджету: ПДФО - 1260 грн (18%), військовий збір - 105 грн. (1,5%), перераховано орендодавцеві (позивачеві) - 5635,00 грн. (т.1 а.с.167-168). Розрахунок нарахування орендної плати та утримання з неї податків і зборів підтверджується також карткою рахунку бухгалтерського обліку №68511 за січень 2019 - грудень 2021 року (т.1 а.с.166). Вказані докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та отриманні у законний спосіб, зазначені докази подані суду в ході проведення підготовчого судового засідання, тому відсутні підстави не враховувати їх.

Із наданих позивачем історій по картковому рахунку також видно, що на рахунок позивача зараховувалися кошти за оренду землі (т.1 а.с.35-38), також, факт виплати орендної плати за 2019-2021 роки не заперечувався і представником позивача, однак в меншому розмірі.

За таких обставин, позиція представника позивача, про те, що орендар не виконував свої зобов`язання зі сплати орендної плати належним чином, так як не сплачував кошти в повній мірі та безпідставно вирахував податки в орендної плати, є такою, що не ґрунтується на умовах договору оренди та закону та спростовується дослідженими судом доказами.

Крім того, твердження позивача щодо несплати орендної плати за 2022 рік та вимога сплатити орендну плату за 2022 рік направлена відповідачу в жовтні 2022 року є передчасною та суперечить умовам договору в частині сплати орендної плати до 31 грудня року в якому відбудеться використання земельної ділянки та на момент звернення до суду 08.11.2022 року такий строк ще не настав.

Отже, суд доходить висновку, що у спірний період відповідач своєчасно та у належній формі сплатив позивачу орендну плату за користування ним земельною ділянкою, а тому договір оренди землі з вищевикладених підстав розірваним бути не може.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 9718,00 грн. та розірвання договору оренди землі від 30.10.2017 року є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги представника позивача про розірвання договору суборенди землі від 03.04.2019 року, укладеного між ТОВ"ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" та ПП "ЛАН ХОЛДІНГС" як суборендарем, то договір було укладено до 15.11.2019 року, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.13), тому на момент звернення до суду- 08.11.2022 року відсутній предмет спору, оскільки строк дії вказаного договору завершився 15.11.2019 року.

Крім того, третім абзацом пункту 26 договору оренди землі від 30.10.2017 року встановлено, що орендар має право передати земельну ділянку або її частину в суборенду, тому доводи представника позвивача щодо того, що передання в суборенду не передбачено умовами договору оренди не заслуговують на увагу.

Оскільки, строк дії договору суборенди вже закінчився та він жодним чином не порушує прав та інтересів позивача, то в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Не підлягає задоволенню вимога про зняття спірних довогорів з державної реєстрації, оскільки вона є похідною від первісних вимог в задоволенні яких суд відмовив.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир - Агро - Інвест", третя особа на стороні відповідача: Приватне підприємство "Лан Холдінгс" про розірвання договорів оренди та суборенди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомир - Агро - Інвест", , місце розташування: м.Андрушівка, вул. Західна (вул. Карла Маркса), 100, Бердичівський район, Житомирська область.

Третя особа на стороні відповідача: Приватне підприємство "Лан Холдінгс", код ЄДРПОУ- 35910946, місце розташування: 20762, с.Плоске, вул. Карпенка Карого, 4, Смілянський район, Черкаська область.

Повне судове рішення складено 22.04.2024 року.

Суддя:І. А. Чуб