Справа №173/1025/24
Провадження №2/173/545/2024
У Х В А Л А

іменем України

29 березня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до Верхньодніпровської міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України ,

про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Верхньодніпровської міської ради, в якій просять суд встановити факт того, що загиблий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є їхнім рідним сином.

Розглянувши подану позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Позивачі зазначають, що встановлення факту родинних відносин необхідно для подальшого отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім?ям під час воєнного стану у зв?язку із загибеллю сина. З цією метою вони звернулися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та виявили розбіжності в документах, а саме в написанні їхніх прізвищ та померлого сина, що й стало підставою для звернення до суду.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зміст позовної заяви та зміст заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що фактично позивачем подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, яка підлягає розгляду в окремому провадженні, а не в позовному.

Така позиція повністю узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 18.01.2024 року у cправі № 560/17953/21.

У випадку наявності спору про право, а саме оскарження рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової допомоги, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, як публічно-правовий.

Згідно з п. 1 п. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги зміст позовної заяви та заявлених вимог, суд приходить до висновку, що така справа має розглядатися в окремому провадженні відповідно до ст.ст. 293,315,318 ЦПК України.

Суд зважає на те, що позивачам вже було відмовлено у відкритті провадження (справи №173/815/24, № 173/933/24), проте з метою забезпечення єдності судової практики, юридичної визначеності, дотримання вимог єдиного застосування закону, суд не може відійти від висновків Великої Палати Верховного Суду, які зазначені вище щодо порядку розгляду таких категорій справ.

Керуючись ст.ст. 19, 186 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Верхньодніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин.

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Верхньодніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин повернути позивачам ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Роз`яснити позивачам їхнє право на звернення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою в порядку окремого провадження (у випадку відсутності спору про право).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної копії ухвали.

Суддя С.М. Бурхан