Справа № 587/2686/20
У Х В А Л А
22 квітня 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л.М., за участі секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики
У провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває вказана цивільна справа.
07.11.2023 року на електронну пошту суду представником відповідача ОСОБА_6 адвокатом Рижовим С.Є. було направлено клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судового рішення по справі №591/6814/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення додаткових витрат на дітей.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання про зупинення розгляду справи.
Представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 заперечували проти вказаного клопотання.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадженні, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справу у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Відповідно до п.4 та п.33 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» підстави для зупинення провадження в справі застосовуються в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.
Виходячи зі змісту статті 12 частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.
Вивчивши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі, оцінивши його зміст, суд не вбачає підстав для висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої цивільної справи. Так як підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Проте, представник відповідача в своєму клопотанні не навів аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, не вказав обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про поділ майна подружжя та стягнення додаткових витрат на дітей виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач ОСОБА_4 обґрунтував свої вимоги.
А тому суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача необхідно відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.
Керуючись ст. ст.251, 253, 259, 260 ЦПК України
У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Гончаренко