ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4600/24 Справа № 191/409/24 Суддя у 1-й інстанції - Порошина О.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П.,Ткаченко І.Ю.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області про зняття арешту з нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області (далі Синільниківський ВДВС) про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою суду, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заявлені нею позовні вимоги підлягають вирішенню саме за правилами цивільного судочинства. Наголошувала на тому, що вона не є боржником у виконавчому провадженні, а є спадкоємицею майна після смерті чоловіка.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі суд першої інстанції керувався вимогами п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України та дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може пред`являти позов про скасування арешту майна, оскільки у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме,оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (п.1 ч.1 та ч.5 ст.186 ЦПК України).

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 (прізвище якої наразі ОСОБА_3 ) після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину та дізналася, що на будинок накладено арешт.

За інформацією Синельниківського ВДВС на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №37833899 відносно ОСОБА_4 з виконання виконавчого листа №2-1451/09 від 25 березня 2011 року про стягнення з нього аліментів. Виконавче провадження відносно ОСОБА_4 знищено за спливом строку зберігання.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (витяг сформовано 06 листопада 2019 року) майно спадкодавця ОСОБА_4 обтяжене арештом, накладеними постановою про арешт від 27 листопада 2014 року.

Зі змісту позову вбачається, що арешт, про зняття якого заявляє ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження, матеріали якого наразі є знищеними. Крім того, накладений на майно спадкодавця арешт є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Підставою позову позивачка визначила наявність арешту, накладеного на майно спадкодавця, що перешкоджає їй в оформленні її спадкових прав на нерухоме майно.

Отже, позов спрямовано на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з оформленням права власності на спадкове майно та фактично є різновидом негаторного позову.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №340/25/19.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.1,2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Матеріали справи не містять даних про те, що відбулася заміна сторони виконавчого провадження, а саме боржника ОСОБА_4 на його спадкоємця позивачку ОСОБА_1 . Будь-які виконавчі провадження з цього приводу взагалі відсутні.

Зі змісту позовних вимог не вбачається, що ОСОБА_1 оспорює законність дій державного виконавця щодо накладення арешту на майно спадкодавця у 2014 року та не ставить на вирішення суду питання порушення виконавцем процедури накладення або зняття накладеного арешту, що логічно було б вирішувати в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З цих міркувань суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, дійшов передчасного висновку щодо можливості захисту прав позивача лише у спосіб, передбачений розділом VII ЦПК України.

Враховуючи суть заявлених вимог, які мають очевидно матеріально-правовий характер, виходячи з того, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження (в тому числі, в порядку заміни боржника виконавчого провадження правонаступником), вона не заявляє жодних вимог, які стосуються оскарження дій, рішень державного виконавця чи процедури їх прийняття, колегія суддів вважає, що позивач обрав правильний спосіб захисту шляхом звернення з позовом про зняття арешту із спадкового майна.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає обґрунтованою подану позивачем апеляційну скаргу про те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року про відмову у відкритті провадження по справі скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

І.Ю.Ткаченко