Справа №191/1682/24
Провадження № 2-з/191/24/24
УХВАЛА

іменем України

18 квітня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Наконечної Т.М., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2024 року разом із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири, надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

Необхідність застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу ОСОБА_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , обґрунтована тим, що вона є предметом позову, і без її відома була знята з реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_2 , про що дізналась випадково, отримавши відповідне смс-повідомлення з ЦНАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є встановлення факту її проживання з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири.

Обраний позивачем ОСОБА_1 вид забезпечення позову є необхідним, співмірним із заявленими нею позовними вимогами майнового характеру і стосується майна, належного на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджено копією Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 02 березня 2021 року.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вбачає доцільність встановлення такого виду забезпечення позову як накладення арешту, оскільки відповідач ОСОБА_2 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, може провести відчуження нерухомого майна, належного йому на праві власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-152 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Наконечної Т.М., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у цивільній справі №191/1682/24, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 02 березня 2021 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.04.2024 року.

Суддя А. В. Твердохліб