Справа №: 343/519/24
Провадження №: 2/343/264/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2024 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:
головуючого судді - Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/519/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини,
за участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коцковича Р.М.,
І. Стислий виклад позицій сторін:
позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Коцкович Р.М., звернувся до суду із позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідачки ОСОБА_2 на його корсить аліменти, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивує тим, що у них з відповідачкою ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Відповідачка на даний час проживає окремо, жодної участі у вихованні дитини не бере та матеріальної допомоги не надає. Він старається забезпечити дитину всім необхідним, однак без матеріальної допомоги відповідачки він не в змозі забезпечити дитині гармонійний розвиток.
Таким чином, враховуючи те, що відповідачка зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги не надає, він змушений звертатись до суду із даним позовом.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коцкович Р.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про місце, дату і час розгляду справи була повідомленою у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 30) та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади (а.с. 34).
ІІ. Процесуальні дії у справі:
01 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.02.2012 (а.с. 13).
Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 18, 19), позивач ОСОБА_1 та малолітній син ОСОБА_3 проживають за однією адресою.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні сина.
ІV. Оцінка суду:
вивчивши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За правилами, передбаченими ст. 180-184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Отже, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того, одружені вони, чи їх шлюб розірвано.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Оцінюючи положення ст. 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В той же час, поняття «мінімум» визначає крайню межу, а ч. 2 ст. 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі № 523/2927/18.
Суд вважає доведеними доводи сторони позивача про те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 повинна брати участь в забезпеченні сина всім необхідним, однак не робить цього, тому він просить стягувати з неї аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини, визначивши їх у частці від її заробітку (доходу).
Проте, заявляючи вимогу про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частки від її заробітку (доходу) щомісячно, стороною позивача не обґрунтовано вказаний розмір та не надано доказів, які б підтверджували що саме така частка (з урахуванням рівності батьків в утриманні дітей) необхідна для належного утримання сина.
Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України та приходить переконання, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Відтак стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позову, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі до досягнення дитиною повноліття, що відповідає положенням ст. 183 СК України.
Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
V. Розподіл судових витрат:
беручи до уваги те, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_2 в дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., від попередньої сплати якого позивач звільнений.
На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст. 137, 141, 430 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання малолітної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 29 лютого 2024 року і проводити до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано - Франківської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний зміст рішення суду складено 22 квітня 2024 року.

Суддя: І.М.Андрусів