Справа № 750/3377/24
Провадження № 2/750/1021/24
У Х В А Л А

20 травня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарПрохоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/3377/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в :

08.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду

м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якому просить визнати на підставі статей 71, 72 Житлового кодексу України відповідачів такими, що втратили право на користування житлом кімнатою АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначає, що 27.04.2021 Чернігівською дирекцією Акціонерного товариства «Укрпошта» їй було видано ордер № 1 на житлове приміщення кімнату АДРЕСА_1 . На підставі вказаного ордера 21.05.2021 її було зареєстровано у даній кімнаті, як наймача. Позивач вказує, що у вищевказаній кімнаті також зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з 2011 року не проживають за місцем реєстрації без поважних причин, їх речі у житловому приміщенні відсутні, вони не приймають участі в оплаті житлово-комунальних послуг на утримання кімнати і взагалі не цікавляться долею житла, що порушує її права як наймача квартири, оскільки на неї покладаються зайві витрати щодо сплати комунальних послуг, і вона не може переоформити особовий рахунок.

08.03.2024 автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), дану справу було розподілено для розгляду судді Деснянського районного суду

м. Чернігова Требух Н.В.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова Требух Н.В. від 20.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; встановлено сторонам строк для подачі суду заяв по суті справи, визначених частиною другою статті 174 ЦПК України.

21.03.2024 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 21.03.2024.

На підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.03.2024 № 4 вказану справу передано до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруну О.П.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.04.2024 справу прийнято до провадження судді Супруна О.П. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.05.2024.

17.05.2024 через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Кравченком В.В. подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а також поновити строк для подання відзиву на позов та долучити його до матеріалів справи.

В обґрунтування заяви про поновлення строку для подання відзиву представником відповідача зазначено, що 13.05.2024 між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Кравченком В.В. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Представник відповідача стверджує, що у встановлений ухвалою суду строк він не мав можливості надати відзив та письмові документи, що підтверджують заперечення проти позову, оскільки військова агресія Російської Федерації проти України, активні бойові дії на території Чернігівської області та повітряні тривоги призвели до тривалого не ознайомлення стороною відповідача із матеріалами справи та утруднень зі збору доказової бази з метою спростування предмету та підстав заявленого позову. Зазначив, що залишення відзиву відповідача без розгляду призведе до неповноти судового розгляду та неповноти з`ясування обставин, адже викладені у відзиві обставини мають істотне значення для вирішення спору, тому в разі неприйняття відзиву відповідач буде позбавлений можливості захистити свої права та інтереси та спростувати доводи позивача.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, представник позивача та відповідач про причини неявки не повідомили, представник відповідача подав через канцелярію суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини другої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами частин першої-третьої статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами першою, сьомою, восьмою статті 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За приписами частин першої та другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Із точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Аналіз частини другої статті 127 ЦПК України дає підстави для висновку, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений лише у разі звернення заявника з таким клопотанням до закінчення цього строку.

Із матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та копію ухвали про відкриття провадження у справі 09.04.2024. Таким чином, 15-денний строк на подачу відзиву для відповідача сплив 24.04.2024.

17.05.2024 представником відповідача адвокатом Кравченком В.В. було надіслано до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 20.05.2024. В обґрунтування заяви зазначено про намір подачі відзиву на позовну заяву та надання додаткового часу.

Однак, заяви про продовження строку на подачу відзиву до закінчення цього строку, тобто до 24.04.2024, представником відповідача подано не було.

17.05.2024 до суду надійшов відзив на позов з доданими до нього документами, який було подано представником відповідача адвокатом Кравченком В.В. особисто через канцелярію суду.

Отже, відзив подано представником відповідача зі спливом строку, встановленого в ухвалі судді від 20.03.2024.

При цьому, до закінчення процесуального строку, наданого судом для подачі відзиву, представник відповідача не звернувся до суду з клопотанням про його продовження, зазначивши про це лише у відзиві, поданому з пропущенням вищевказаного строку.

Таким чином, представником відповідача пропущено встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву та своєчасно не заявлено клопотання про його продовження, а вирішення питання про продовження процесуального строку після його закінчення не передбачено процесуальним законодавством.

Також, слід роз`яснити, що встановлений судом в ухвалі від 20.03.2024 процесуальний строк може бути продовжений, а не поновлений, про що помилково просить представник відповідача.

Крім того, суд зазначає, що представник відповідача, стверджуючи про поважність причин неможливості подати відзив вчасно, посилаючись при цьому на військову агресію Російської Федерації проти України, активні бойові дії на території Чернігівської області та повітряні тривоги, всупереч вимогам статті 12 ЦПК України не надав жодних доказів на підтвердження того, як саме вони призвели до об`єктивних і непереборних труднощів, що зумовили пропущення строку для подання відзиву та обґрунтування заперечень проти позовних вимог.

У підсумку суд доходить висновку, що клопотання представника відповідача про поновлення строку на подачу відзиву належить залишити без задоволення, а відзив з додатками повернути йому без розгляду.

Керуючись статтями 174, 178, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача адвоката Кравченка Володимира Володимировича про поновлення строку для подання відзиву на позов у справі

№ 750/3377/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, залишити без задоволення, а відзив повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя