справа № 208/1518/24
№ провадження 2/208/687/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання Шостак А.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу»,-

встановив:

1.Позиція позивача.

28 лютого 2024 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивачка ОСОБА_1 , просить:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівський міський відділ реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції 1-НО №204265, актовий запис №191 .

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 26 липня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб.

Від цього шлюбу мають повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги та почуття любові. Сторони проживають окремо, ведення спільного господарства припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

2. Позиція відповідача.

Відповідач, ОСОБА_2 , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутність не подавав.

3. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, зазначила, що просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити його.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

28 лютого року позивачка ОСОБА_1 подала до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву про розірвання шлюбу (а.с. 2-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2024 року цивільну справу передали до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 14).

18 березня 2024 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18).

15 квітня 2024 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити (а.с. 16).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 26 липня 2003 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівський міський відділ реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.4).

Дошлюбним прізвищем позивача ОСОБА_1 є « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Подружжя має повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 510 (а.с. 5).

Спору про поділ майна сторони не мають.

Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки у червня 2023 році. Подружнє життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги та почуття любові.

6. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Відповідно до положень ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як вбачається із встановлених обставин спору, примирення між сторонами не є доцільним.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно з ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.8 Постанови від 21грудня 2007 року N11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу. Як встановлено судом, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідач, в свою чергу визнав позовні вимоги, в повному обсязі, вважає, що збереження шлюбу та подальше перебування у шлюбі не можливим.

Приймаючи до уваги позиції сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

При зверненні з даним позовом позивачем сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується плвтіжною інструкцією № 7 від 28 лютого 2024 року (а.с.1).

Відповідачем до розгляду справи по суті визнано позовні вимоги заявлені позивачем вцілому.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також, частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А тому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», з державного бюджету на користь ОСОБА_1 підлягає поверненню 50 % від сплаченого ним судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, що дорівнюють 605 (шістсот п`яти) гривням 60 копійок.

Щодо іншої частини понесених судових витрат, то згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з врахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судові витрати які підлягають розподілу між сторонами в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, як 50 % від сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, також дорівнюють 605 (шістсот п`яти) гривням 60 копійок, та підлягають покладенню на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто по 302 (триста дві) гривні 80 копійок на кожного зі сторін.

А тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню у відшкодування понесених позивачем витрат сума у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу» - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівський міський відділ реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції 1-НО №204265, актовий запис №191 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 - 50 відсотків сплаченого судового збору з Державного бюджету України у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, згідно до платіжної інструкції про сплату судового збору № 7 від 28 лютого 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 - понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Відповідно до вимог ч.1 ст.113 СК України, після розірвання ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 115 СК України, розірвання шлюбу, здійснене в порядку, передбаченому статтями 106 і 107 цього Кодексу, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_2 .

Суддя Івченко Т. П.