г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/821/24
Номер провадження 2/213/724/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №213/821/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття заборони відчуження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви.

Представник позивача в інтересах позивача звернулася до суду з вищезазначеним позовом, де просить зняти обтяження у виді заборони на відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №9783936, зареєстроване 29 квітня 2010 року о 12:31:54 реєстратором: П`ята криворізька державна нотаріальна контора на підставі заяви 6316 від 28 квітня 2010 року Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу, щодо об`єкту обтяження нежитлової будівлі, одноповерхової, окремо розташованої, загальною площею 308,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана заборона була накладена в рамках цивільної справи №2-126/11 по якій 29 листопада 2011 року винесено рішення про визнання вказаної нерухомості сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Проте вказане рішення скасовано та нежитлову будівлю, за адресою: АДРЕСА_1 за результатом розгляду справи визнано приватною власністю ОСОБА_1 . Крім того, в рішенні суду зазначено, що необхідно зняти арешт з нежитлової будівлі. В січні 2024 року позивач під час укладання угоди купівлі-продажу дізнався, що обтяження не скасоване, що робить неможливим реалізацію права позивача на розпорядження нерухомим майном.

Процесуальні дії у справі.

15 лютого 2024 року позовна заява отримана судом.

16 лютого 2024 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача.

23 лютого 2024 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

28 лютого 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Відповідач відзив на позов не подала.

06 березня 2024 року на електронну адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дана заява направлена на електронну адресу суду без застосування електронного цифрового підпису, тому ідентифікація особи, яка її направила - не може бути здійснена судом.

За таких обставин, заява не береться судом до уваги при ухваленні рішення.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд приходить до висновку про вирішення справи за наявними матеріалами.

Інших заяв (клопотань) від сторін не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом.

29 листопада 2011 року рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-126/11, Пр.2/416/11741/11 визнано сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одноповерхову, окремо розташовану нежитлову будівлю, площею 308,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2012 року у справі №416/5492/2012 вищевказане заочне рішення скасовано.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року та додатковим рішенням від 12 вересня 2016 року у справі №416/6138/2012 припинено право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю, площею 308,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_1 право особистої власності на вказану будівлю та знято з неї арешт, який накладений ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2010 року.

Відповідно до листа Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року матеріали справи №2-126/11 знищено за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження 9783936, зареєстрований 29 квітня 2010 року за №9783936 реєстратором: П`ята криворізька державна нотаріальна контора; підстава обтяження: заява, 6316, 28 квітня 2010 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області; об`єкт обтяження: нежитлова будівля, одноповерхова, окремо розташована, загальною площею 308,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_3 ; обтяжувач (заявник): Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інших доказів щодо предмету спору суду сторонами не надано.

Зміст спірних правовідносин.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому майном, внаслідок не зняття з нього заборони відчуження.

Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено в ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов такого висновку.

Обґрунтовуючи рішення, суд керується правовими висновками, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», і зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підстави звільнення від доказування визначені статтею 82 цього Кодексу. Так, згідно з частиною четвертою цієї статті, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки судом встановлено, що необхідність в обтяженні нерухомого майна, яке належить позивачеві відпала та його наявність порушує право позивача в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому наявні підстави для зняття такого обтяження.

Суд, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст.317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття заборони відчуження нерухомого майна, задовольнити у повному обсязі.

Зняти обтяження у виді заборони на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження 9783936, зареєстрований 29 квітня 2010 року за №9783936 реєстратором: П`ята криворізька державна нотаріальна контора; підстава обтяження: заява, 6316, 28 квітня 2010 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області; об`єкт обтяження: нежитлова будівля, одноповерхова, окремо розташована, загальною площею 308,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_3 ; обтяжувач (заявник): Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Попов