ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 2012/2-210/11
Номер провадження 22-ц/818/2204/24
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

21 травня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (судді-доповідача) - Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року в складі судді Труханович В.В. у справі № 2012/2-210/11 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , правонаступником яких є ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада про виділ частки житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до правонаступника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Харківська міська рада про виділ частки житлового будинку в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року цивільну справу № 2012/2-210/11 прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. Направлено цивільну справу № 2012/2-210/11 для проведення судової будівельно-технічної експертизи до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», призначеної ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року.

23 квітня 2024 року ОСОБА_1 на вказане судове рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді-доповідача від 25 травня 2024 року із Жовтневого районного суду м. Харкова витребувано цивільну справу № 2012/2-210/11, яка надійшла до Харківського апеляційного суду 15 травня 2024 року.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Зі змісту вказаної статті не вбачається, що ухвали суду першої інстанції щодо прийняття справи до провадження та направлення справи для проведення судової експертизи можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Частиною 5 статті 357 ЦПК України передбачено перелік підстав, за якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Зокрема, пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 07 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині 1 статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини 5 статті 357 ЦПК України.

Згідно з частиною 2 статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19).

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 353 ЦПК України є вичерпним.

З огляду на викладене, що учасник справи не позбавляється права доступу до суду з апеляційною скаргою на ухвалу, яку не можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення щодо суті спору, оскільки має можливість її оскаржити разом з таким рішенням.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року про справі не було призначено експертизу, а тільки направлено справу до експертної установи відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року саме якою по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року залишили без задоволення.

Таким тином, ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року є чинної, а отже підстав для не направлення справи до експертної установи у суду першої інстанції не було.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду, яка не оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 353, п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 квітня 2024 року повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи та скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина