Головуючий у суді першої інстанції О. С. Гусак
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

27 травня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., розглянув клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зменшення судового збору та відстрочення сплати судового збору, заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення та вирішив питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року,

у с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року задоволено позов ТОВ «Євро - Реконструкція».

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою відповідачі подали клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду та відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на скрутне матеріальне становище, що підтверджується відсутністю у відповідачів роботи та доходів у 2023 році.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 940/2276/18.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені у пункті 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу за попередній календарний рік.

Таким чином, пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначає, що для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити розмір річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Зменшення розміру судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Суд ввважає, що відповідачами не доведено обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для зменшення розміру судового збору, зокрема, не надано доказів, які б достовірно підтверджували розмір їхнього річного доходу за попередній календарний рік, наявність або відсутність рухомого та нерухомого майна тощо.

При цьому суд, з урахуванням поданих відповідачами доказів, вважає за можливе відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 3 972,00 грн до ухвалення судового рішення у цій справі апеляційним судом.

Варто зазначити, що відмова у зменшенні розміру судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

За наведених обставин, суд частково задовольняє клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та вважає за можливе відстрочити особам, які подали апеляційну скаргу на рішення суду, сплату судового зборуу розмірі 3 972,00 грн до ухвалення у цій справі судового рішення апеляційним судом.

Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, встановлений статтею 354 ЦПК України, посилаючись на те, що відповідачі не отримували поштової кореспонденції від суду, а відповідач ОСОБА_2 у період з 26.09.2023 по 19.02.2023 перебувала за кордоном. Про ухвалене 30.11.2023 судом рішення дізналися випадково від знайомих, а тому вважають, що такий строк було пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 30.11.2023 за результатами розгляду справи судом було ухвалено рішення. Розгляд справи проведено у спрощеному позовному провадження без виклику (повідомлення) учасників справи (їх предстаників).

Згідно супровідного листа копія рішення суду від 30.11.2023 була направлена на поштову адресу відповідачів. Проте доказів вручення поштового відправлення адресатам матеріали справи не містять.

Копію рішення суду від 30.04.2024 та позовної заяви з додатками отримано ОСОБА_1 17.04.2024, про що складено розписку (а.с.47).

Апеляційну скаргу на рішення суду подано до суду 06.05.2024, тобто у строк визначений ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущено особою, яка подала апеляційну скаргу з поважних причин, апеляційний суд вважає за можливе його поновити та задовольняє заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановленим статтею 356 ЦПК України, та подана уповноваженою особою.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до вимог статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, зазначає строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 354, 355, 356, 359, 360, 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року у розмірі 3 972 грн 00 коп. до ухвалення у справі судом апеляційної інстанції судового рішення.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року.

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи право подати до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та апеляційної скарги відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі та докази його надсилання (надання) іншим учасникам справи, з урахуванням вимог статті 360 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна