"22" квітня 2024 р. Справа № 363/1904/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши заяву представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) адвоката Бойчука Володимира Петровича про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вказана цивільна справа.

17.04.2024 до суду, через систему «Електронний суд» представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) адвокатом Бойчуком В.П. подано заяву про забезпечення позову, у якій адвокат просить до набрання рішенням у цій цивільній справі законної сили заборонити ОСОБА_2 чи будь-якій іншій особі вивезення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон України без згоди батька дитини ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2023 визначено графік спілкування батька ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_4 за його зареєстрованим місцем проживання кожної першої та третьої суботи з 10-00 до 18-00 кожної першої та третьої неділі. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024 були скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2023, та встановлено графік його спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_5 , 2019 року народження: за його зареєстрованим місцем проживання кожні два календарних тижні місяця, починаючи від понеділка першого тижня та до другої неділі другого тижня, до ухвалення рішення по суті спору та набрання ним чинності. У заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи присутньою в судовому засіданні 12.04.2024 під час проголошення вступної та резолютивної частини зазначеної ухвали суду, виразила категоричну незгоду з встановленим судом графіком спілкування батька з дитиною. Раніше, в телефонних розмовах, вона неодноразово висловлювалась про те, що вивезе доньку за кордон задля того, щоб батько не міг з нею бачитись. Розуміючи, що до вирішення справи по суті Софійка фактично половину місяця буде проживати з батьком, відповідачка не бажаючи цього, користуючись тим, що для виїзду доньки за кордон в даний час не потрібна згода батька, може вивезти доньку за межі України. За таких обставин, будучи обмеженим у можливості виїзду за кордон, батько не зможе бачитись з донькою. Також зазначено, що відповідачкою спеціально скасовано діючий закордонний паспорт на дитину, який знаходиться дома за місцем реєстрації дитини та проживання батька, і 19.10.2023 отримано новий, виданий Дунаєвецьким сектором Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. Сторона позивача вважає, що відповідачка скасувала діючий закордонний паспорт дитини, який знаходиться у батька, і таємно від батька отримала новий спеціально для того, щоб безперешкодно вивезти дитину за кордон і позбавити батька спілкування з донькою. Отже, на даний час не існує жодних перешкод для реалізації відповідачкою наміру вивезти доньку за межі України. Таке переміщення доньки за межі України унеможливить виконання судового рішення про забезпечення позову, а також можливого рішення у справі, позбавить можливості спілкування батька з донькою, що однозначно негативно вплине на психоемоційний стан доньки, матиме інші негативні наслідки для її виховання та може нести загрозу її здоров`ю. За викладених обставин сторона позивача змушена просити суд вжити додаткових заходів забезпечення цього позову шляхом заборони відповідачці вивезення малолітньої ОСОБА_5 за кордон. Вважаю такий додатковий захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, оскільки забезпечить збалансованість інтересів сторін під час вирішення спору, забезпечить ефективність захисту інтересів позивача і дитини у цьому спорі, а також виконання можливого рішення в справі.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

З урахуванням відсутності головуючого судді у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю (лікарняний) у період з 16.04.2024 по 19.04.2024, заяву про забезпечення позову передано 22.04.2024, а також те, що, у даному випадку, для вирішення вказаної заяви не є обов`язковим проведення судового засідання з викликом учасників провадження, вказану заяву розглянуто 22.04.2024.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи у цій частині, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач

ОСОБА_6 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нині дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а батько дитини проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Між сторонами наявний спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, що є предметом розгляду у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною першою статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Як встановлено судом, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024, за заявою представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) адвоката Боднар Б.Є., скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2023, встановивши графік спілкування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його зареєстрованим місцем проживання, кожні два календарних тижні місяця, починаю з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня, до ухвалення судом рішення по суті спору та набрання ним чинності. Зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити безперешкодні побачення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком згідно визначеного судовим рішенням графіку та часу спілкування. Також у вказаному судовому рішенні зазначено, що ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Таким чином, суд вже забезпечив позов у цій справі, надавши ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою дочкою згідно встановленого ухвалою суду часу, що відповідає інтересам дитини, забезпечивши її спілкування з батьком на рівних умовах, що із матір`ю, до вирішення спору про визначення її місце проживання.

Вжиті раніше заходи забезпечення позову не скасовані відповідно до статті 158 ЦПК України і зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішення.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №760/15413/19.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Оскільки, питання забезпечення позову у спорі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини у цій справі, було предметом розгляду суду за заявою представника позивача 12.04.2024 та було надано відповідну оцінку обставинам справи, при цьому, представник позивача за первісним позовом повторно звернувся із заявою про забезпечення позову, посилаючись на неможливість виконання судового рішення про забезпечення позову та про необхідність вжиття додаткових заходів забезпечення позову, що нормами ЦПК України не передбачено.

Доводи сторони позивача про можливість у відповідача ОСОБА_2 вивести дитину за межі території України, не заслуговують на увагу, оскільки відповідальність за не виконання відповідачем судового рішення, у даному випадку ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024, щодо передання дитини ОСОБА_3 її батьку ОСОБА_1 кожні два календарних тижні місяця, починаю з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня, до ухвалення судом рішення по суті спору та набрання ним чинності, передбачена чинним законодавством України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149154, 157, 197, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) адвоката Бойчука Володимира Петровича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач