Справа № 291/169/20
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2024 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

секретаря судового засідання Колесник Р.Ю.,

позивачки - відповідачки ОСОБА_1 ,

представника позивача - відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача - позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача - позивача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ружин цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про розподіл спільного майна подружжя,

за зустрічною позовною заявою

ОСОБА_3

до ОСОБА_1

про розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2020 року позивач - відповідач ОСОБА_5 звернулася до Ружинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Мотивуючи позовні вимоги тим,що

12 липня 1992 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , який було зареєстровано виконавчим комітетом Мовчанівської сільської ради, Ружинського району Житомирської області за актовим записом №7.

В шлюбі у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 , які на даний час є повнолітніми.

08 жовтня 2019 року відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 18.12.2019 року їхній шлюб було розірвано.

За час перебування у шлюбі, спільними зусиллями та за спільні кошти, на підставі договорів купівлі - продажу ними було набуте рухоме майно, а саме: автомобіль ГАЗ-53, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску; трактор МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1998 року випуску; трактор DONGFENG-254, державний номерний знак НОМЕР_3 ; агрегат ґрунтообробний дисковий АГ -2.1-20; зернопогрузчик ЗПС-100; культиватор КПС; картоплесажалка; картоплекопалка; косилка роторна, 2018 року випуску; оприскувач навісний польовий.

Вищевказані трактори та автомобіль були зареєстровані на її чоловіка ОСОБА_3 і на даний час вони та інше рухоме майно перебувають у нього в фактичному користуванні.

Крім зазначеного рухомого майна ними також було придбано легковий автомобіль Skoda, два автомобілі ВАЗ-21150, які за взаємною згодою вони розділили між їхніми дітьми та які на даний час оформлені на дітей.

Також під час перебування в шлюбі ними було придбано причіп до трактора та трактор гусеничний ДТ-75, які під час перебування в шлюбі були ними продані.

Тому, вищевказані три автомобіля, причіп і трактор ДТ-75 вона не зазначає як майно, що підлягає розподілу між нами.

Також під час перебування в шлюбі нами було придбано плуг двохкорпусний, компресор, електрогенератор, міні мийка, бензопила, електродрель, болгарка.

Зазначене майно перебуває в користуванні відповідача і вона погоджується, щоб воно залишилось у власності відповідача, та не включає його до переліку майна, яке підлягає розподілу.

На теперішній час вона та її колишній чоловік ОСОБА_3 не можуть дійти згоди щодо розподілу вищевказаного спільного рухомого майна, оскільки ОСОБА_3 , який фактично користується вказаним майном, постійно змінює свою думку щодо порядку його розподілу і, як вбачається з відповіді Головного управління Дердпродспоживслужби в Житомирській області на даний час самовільно без погодження з нею зняв з реєстрації трактор МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1998 року випуску, та трактор DONGFENG -254, державний номерний знак НОМЕР_3 , з метою подальшого їх відчуження.

Таким чином домовленості щодо мирного врегулювання питання поділу спільного майна між нею та ОСОБА_3 не досягнуто, отже наявний спір про поділ спільного майна подружжя, визнання спільною сумісною власністю майна набутого під час шлюбу.

З вказаних причин вона змушена звернутися до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про поділ зазначеного вище майна.

Вищевказане рухоме майно на даний час, по її оцінці, має наступну середньо ринкову вартість:

-автомобіль ГАЗ-53, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, 75 000грн;

-трактор МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1998 року випуску, 100 000грн.;

-трактор DONGFENG -254, державний номерний знак НОМЕР_3 , -100 000грн.;

-агрегат ґрунтообробний дисковий АГ -2.1-20 - 45 000грн.;

-зернопогрузчик ЗПС-100 -25 000 грн.;

-картоплесажалка -12 000 грн.;

-картоплекопалка -15 000 грн.;

-косилка роторна, 2018 року випуску, -16 000 грн.;

-оприскувач польовий -8 000 грн.

Всього на суму 416 000 грн.

З врахуванням вищевказаних норм законодавства щодо розподілу спільного майна подружжя, вважає, що рухоме майно повинно бути поділено між нею та відповідачем порівну, а саме, виділити їй та визнати за нею право власності на: автомобіль ГАЗ-53, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, 75 000грн; агрегат ґрунтообробний дисковий АГ -2.1-20 - 45 000грн.; зернопогрузчик ЗПС-100 -25 000 грн.; картоплесажалку -12 000 грн.; косилку роторну, 2018 року випуску, -16 000 грн.; культиватор КПС -20 000 грн.; картоплекопалку -15 000 грн.,всього на суму 208 000 грн.

Виділити відповідачу та визнати за ним право власності на: трактор МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1998 року випуску, 100 000грн.; трактор DONGFENG -254, державний номерний знак НОМЕР_3 , -100 000грн.;оприскувач польовий -8 000 грн.,всього на суму 208 000 грн.

05.06.2020 року відповідач-позивач ОСОБА_3 звернувся до Ружинського районного суду Житомирської області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна. Мотивуючи позовні вимоги тим, що із відповідачем ОСОБА_1 перебував у шлюбі з 13 липня 1992 року. Згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області у справі №291/1323/19 від 18 грудня 2019 року шлюб було розірвано.

За час проживання однією сімєю власними силами ними було збудовано будинок загальною площею 225, 2 кв.м., житловою площею 111,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_1 .

Зважаючи на припинення сімейних відносин, вважає, що вищевказане нерухоме майно підлягає поділу, адже кожен з них живе своїм життям.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійсненою Вінницькою торгово-промисловою палатою, вартість нерухомості становить - 615182,00 грн. Таким чином, ? частина будинку становить - 307591,00 грн.

Просить суд визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_1 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та здійснити поділ майна, визнавши за ним ? частину будинку.

14.09.2020 року позивач - відповідач ОСОБА_5 звернулася до Ружинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Мотивуючи позовні вимоги тим, що

12 липня 1992 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , який було зареєстровано виконавчим комітетом Мовчанівської сільської ради, Ружинського району Житомирської області за актовим записом №7.

В шлюбі у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 , які на даний час є повнолітніми.

08 жовтня 2019 року відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 18.12.2019 року їхній шлюб було розірвано.

В 1995 році вона з відповідачем побудували житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за нею в КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради за реєстраційним номером 668 від 07.07.2000р.

Погоджується на те,що житловий будинок по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за нею, нележить їй та відповідачу в рівних частках по ? кожному.

Однак вона та відповідач не можуть дійти згоди щодо розподілу вищевказаного спільного нерухомого майна в натурі, а тому звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі.

Позивач відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та пояснила, що спільне майно з відповідачем це квартира у м.Вінниця та будинок, який вони хочуть поділити в натурі та господарські будівлі, на все вже є виготовленні необхідні документи, а також поділити автомобіль, два трактори, агрегати, зернопогрузчик, та інше майно, все це майно знаходиться у відповідача, яким він користується. Доступу до лічильників на комунальні послуги не має, а утримує і оплачує вона. Не знає чи оформлений трактор на їхнього спільного сина. На теперішній час ніяких перепланувань відносно лічильників не відбувалося. Доступ до лічильників є. Опалення вимкнено в деяких кімнатах в цілях економії. Пропонувала відповідачу, щоб хата залишилась їй та дітям, а усе рухоме майно йому.

Представник позивача-відповідача адвокат Руденко З.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач- позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає частково, що проживає на цьому ж подвір`ї з співмешканкою в сараї. Позивачка відрізала отоплення, змінила замки. З часом можливо і виселиться, але зараз не має доступу до кімнат. Також користується гаражом. Позивачка із дочкою вкрали машину, акардіон, велосипед. Квартиру у м.Вінниця віддав сину для проживання. Одного трактора оформив на сина, а другий є, позивачка вже багато майна продала, гроші забрала собі. За комунальні послуги платив так само, як і позивачка. Автомобіль який придбаний у шлюбі є, він зареєстрований на нього, агрегат не його, купився він для користування з мешканцями села, грузопогрузчик є, картоплесажалка знаходиться у позивачки, купували її в шлюбі, косилка роторна в позивачки і придбана в шлюбі так, як і культиватор, трактор знятий з обліку і він є, другий трактор був переоформлений на сина і вже проданий. Згоду позивачка на переоформлення трактора не давала. Оприскувач проданий Гулясу ще в шлюбі. Просить суд усе поділити порівну.

Представник відповідача позивача адвокат Олійник М.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просив поділити між сторонами житловий будинок в натурі. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

05.06.2020 року відповідач ОСОБА_3 направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у позові ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

11.06.2020 року позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 14.02.2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 03.07.2020 року, прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя та об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя. Об`єднаній цивільінй справі присвоїно номер 291/169/20 (2/291/188/10).

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 08.10.2020 року, об"єднано в одне провадження цивільні справи №291/169/20 (2/291/188/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, та №291/1114/20 (2/291/381/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя. Об`єднаній цивільній справі присвоїно №291/169/20 (2/291/188/20).

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 01.12.2020 року, по справі призначено будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 12.03.2021 року замінено експертну установу, якій доручено виконання будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 29.09.2021 року, поновлено провадження у справі, у зв`язку із виконанням експертизи.

Ухвалою Ружинського районного суду області від 10.11.2022 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Вирішуючи надану справу у порядку загального позовного провадження, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 12.07.1992 року ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 12.07.1992 року (а.с.9).

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 18.12.2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (Т.1 а.с.10).

Згідно акту від 13.12.2019 року, складеного в с.Мовчанівка, Ружинського району, Житомирської області у присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вбачається, що на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виявлено, оглянуто та оцінено таке майно: оприскувач польовий навісний у задовільному стані, орієнтовна вартість 8000,00 грн. (Т.1 а.с.11).

Згідно акту від 13.12.2019 року, складеного в с.Мовчанівка, Ружинського району, Житомирської області у присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вбачається, що на подвірї ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено, оглянуто та оцінено таке майно: трактор МТЗ-80, рік випуску 1997-1998, у задовільному стані, орієнтовна вартість 100000,00 грн., агрегат дисковий ґрунтообробний АГ-2, 1-20, рік випуску 2018, у задовільному стані, орієнтовна вартість 45000,00 грн. (Т.1 а.с.12).

Згідно акту від 28.01.2020 року, складеного в с.Мовчанівка, Ружинського району, Житомирської області у присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 вбачається, що на території АДРЕСА_3 у приміщенні складів ОСОБА_17 , виявлено, оглянуто та оцінено таке майно: автомобіль ГАЗ-52, д/н НОМЕР_1 (дата першої реєстрації 06.10.2007 р.), рік випуску 1989, у задовільному стані, орієнтовна вартість 75000,00 грн., зернопогрузчик ЗПС-100, у задовільному стані, орієнтовна вартість 25000,00 грн., культиватор КПС, у задовільному стані, орієнтовна вартість 20000,00 грн. (Т.1 а.с.13).

Згідно акту від 07.12.2019 року, складеного в с.Заріччя, Ружинського району, Житомирської області у присутності ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 вбачається, що на присадибній ділянці у гаражі, біля будинку під АДРЕСА_1 виявлено, оглянуто та оцінено таке майно: трактор ДонгФенг-254 (двигун № НОМЕР_5 , рама № НОМЕР_6 ), рік випуску 2008, у задовільному стані, орієнтовна вартість 100000,00 грн., картоплесаджалка у задовільному стані, орієнтовна вартість 12000,00 грн., картоплекопалка у задовільному стані, орієнтовна вартість 15000,00 грн., косилка роторна, рік випуску 2018, у задовільному стані, орієнтовна вартість 16000,00 грн. (Т.1 а.с.14).

Відповідно до відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області №386/04/-ДВ від 29.01.2020 року вбачається, що за ОСОБА_3 ( адреса: Житомирська область, Ружинський район, с.Заріччя) зареєстровано дві одиниці техніки: -причіп А/тракторний, рік випуску 1981, заводський номер Б/Н370, свідоцтво НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , дата реєстрації 13.09.2003 р.;

-трактор гусеничний ДТ-75, рік випуску 1983, заводський номер 199874, номер двигуна НОМЕР_9 , свідоцтво НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_11 , дата реєстрації 13.09.2003 р. (Т.1 а.с. 15-16).

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_12 вбачається, що ОСОБА_19 (син позивача та відповідача) є власником мінітрактора DONGFENG DF-254, реєстраційний номер НОМЕР_13 , рік випуску 2008, заводський № НОМЕР_6 (а.с.46).

Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №7594/19/3291 від 27.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_20 (донька позивача та відповідача) уклавши вищезазначений договір стала власником автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR XETЧБЕК-В, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_14 (Т.1 а.с.54).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на правах приватної власності ОСОБА_1 , здійсненою Вінницькою торгово-промисловою палатою, вартість нерухомості становить - 615182,00 грн. (Т.1 а.с.72-73).

Згідно копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 09 червня 1995 року вбачається,що виконком Ружинської селищної Ради народних депутатів посвідчує, що цілий жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_1 (Т.1 а.с.99).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №186571577 від 29.10.2019 року, власником житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 ( Т.1 а.с.100) .

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 26.11.2019 року, замовником технічної документації на будинок по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (Т.1 а.с.102-110).

Відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області від 15.12.2020 року №874 за гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_15 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.12.2020 року зареєстровано транспортний засіб САЗ-3507, 1989 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_16 .

В період з 01.01.2019 року по теперішній час за гр. ОСОБА_3 був зареєстрований транспортний засіб ВАЗ-211540, 2011 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_17 та 03.01.2020 перереєстровано на іншу особу (Т.1 а.с.140).

Згідно відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області від 12.01.2021 року №103/04/-ДВ вбачається, що ОСОБА_3 21.01.2020 року зняв з обліку трактор колісний, марка DF-254, рік випуску 2008, заводський №0801954 та трактор колісний МТЗ-80, рік випуску 1982, заводський №091724 (Т.1 а.с.147-158).

Під час розгляду справи проведено будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 від 23.09.2021 року №330/09-2021 та експертом запропоновано дванадцять варіантів поділу спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до часток співвласників (по 1/2 частці за кожним) (Т.1 а.с.190-245).

Відповідно до копії довідки №873 від 22.05.2023 року вбачається, що згідно наявних даних паперових носіїв станом на 31.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований по праву приватної власності за ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 09.06.1995 року, виданого 07.07.2000 року виконкомом Ружинської селищної ради.

Примітка: загальна площа будинку зменшена за рахунок оздоблення внутрішніх стін та зведення перегородки, що відноситься до п.1 переліку будівельних робіт, які не потребують документів,що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджених постановою КМУ від 07.06.2017 року №406.

Загальна площа - 222,6 м.кв.

Житлова площа 111,7 м.кв. (Т.2 а.с.134).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснив, що користувалися агрегатами коли працювали з ОСОБА_3 , вони купувались тоді, коли сторони перебували в шлюбі. Багато часу працював на цих агрегатах і вони є спільною власністю сторін. Трактори пригонили разом з ОСОБА_3 в той час сторони були в шлюбі. В Чуднові купляли картоплесажалку, косилку роторну та інше майно купляли за гроші ОСОБА_3 , культиватор та плуг варили. Батько позивачки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 купували оприскувач. Землепогрузчик та агрегат він привозив із ОСОБА_3 . Як купляли трактори він був у якості водія.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , пояснив, що всі агрегати, які називала позивачка були придбані стороними в шлюбі. Все майно стояло у сторін в дворі, оприскувач він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , пояснив, що сторони мали культиватор, роторну косілку, картоплекопалку і на той час були в шлюбі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , пояснила, що бачила у сторін всі агрегати, машину, два трактори, які були ними придбані в шлюбі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , пояснила, що батьки проживали в шлюбі 27 років, все їхнє майно придбане у шлюбі. Все саморобно не робилося, а куплялося. Придбали трактор МТЗ, картоплесажалку, картоплекопалку, культиватор, оприскувач, агрегат дисковий,автомобіль САЗ. Батько використовував все в полях. Майно батько передав трьом особам-сховав, а частину мама сховала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , пояснила, що разом із чоловіком допомагали стороним у будівництві будинку, огорожі. Купили машину, косілку, металевий гараж, трактор, автомобіль «Шкода»,дисковий агрегат, картоплесажалку і інше. Син ОСОБА_24 разом із Кулибабою збирали запчастини і все складали, але вони допомагали грошима. Коли сторони жили разом вони з чоловіком надавали їм матеріальну допомогу.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_25 , пояснив, що робив експертизу, здійснював фото фіксацію, виїздив на місце. Обрахунок здійснюється за 100 % ринкової вартості і розбивають на кожну складову будівництва з урахуванням фіз. Зносу, а потім розбивається на споруди та приміщення. Враховуються всі складові будинку (вікна,двері, і т.д.), по нормативам тераса має одну стіну, тобто вона є як не повноцінна тераса. По 6 варіанту в другого власника більша площа і тому вартість більша, по методикам не можна визначити різну вартість в житловому та не житловому приміщенні, а щодо газопостачання та водопостачання, то двом сторонам доведеться робити переобладнання. Є методика, якою він керується, вона вказана в експертизі під №19. За основу беруть не житлову, а загальну площу. На першому поверсі є коридор, в якому ОСОБА_3 може обладнати водопостачання, санвузол, кухню. На його думку 6 варіант, є більш об`єктивним.

Таким чином, суд вважає, що надані докази свідчать про те, що спірний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , трактор МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1982 року випуску, трактор DONGFENG DF-254, державний номерний знак НОМЕР_3 , автомобіль ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску придбались під час шлюбу сторін, а тому є об`єктом спільної сумісної власності і підлягають розподілу між сторонами за правилами розподілу спільного сумісного майна подружжя.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183, 358, 364 Цивільного кодексу України зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Оскільки сторони в добровільному порядку дійшли згоди щодо запропонованих експертом варіантів та обрали варіант №8 розподілу житлового будинку, який передбачає поділ будинку порівну між ними та враховує можливість виділити кожному співвласнику відокремлену частину будинку із самостійним виходом, а також технічну можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири, тому суд проводить поділ житлового будинку на підставі обраного сторонами варіанту. Сторони також погодились, щоб не стягувати з відповідача позивача ОСОБА_3 на користь позивача відповідача ОСОБА_1 вартість відступу від ідеальної частки в розмірі 33474 грн.

У зв`язку із викладеним, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, з метою захисту прав кожного із подружжя та з урахуванням принципу справедливості та балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Згідно статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. (частина перша статті 65 СК України).

Відповідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова №11), поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статтею 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною першою статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України).

У пункті 23 Постанови №11 роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як випливає з положення ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст. ст. 316 Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 від 16.01.2003 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст.120 ЗК України на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 16.04.2004, № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю чи споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ст. 377 ЦК України).

За таких обставин, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування передбачені ЦПК України, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

Сторони добровільно розподілили між собою автомобіль ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, а тому суд не вирішує по суті дане питання розподілу майна.

У ході судового розгляду у справі стороною позивача відповідача ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували, що таке майно як:агрегат ґрунтообробний дисковий АГ -2.1-20; зернопогрузчик ЗПС-100; культиватор КПС; картоплесажалка; картоплекопалка; косилка роторна, оприскувач польовий., які перебували у користуванні подружжя, що всі ці перелічені об`єкти придбавалися саме ними як подружжям під час спільного проживання за їх спільні кошти та що ці об`єкти мають вартість на момент розгляду у справі саме у розмірі, який зазначено стороною у позовній заяві.

Суд наголошує, що у даній категорії справ варіант поділу, визначений судом, повинен враховувати інтереси обох сторін і фактичний порядок користування майном, що склався між сторонами.

При цьому у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 761/18817/17 (провадження № 61-6447св21) зазначено, що проведення поділу майна подружжя шляхом визначення кожній із сторін ідеальних часток в об`єктах остаточно не вирішить спір між сторонами з огляду на стосунки, які склалися між ними, і неможливість одночасно користуватись об`єктами спільної власності.

Основним завданням суду при вирішенні спорів про поділ майна подружжя є вирішення конфлікту між подружжям, тобто здійснення судом своєї базової функції ухвалення обов`язкового рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитися.

З урахуванням вищевикладених беззаперечно встановлених у ході судового розгляду обставин, суд за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до пункту 2 ч. 3ст. 133 ЦПК України належать витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

У пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» міститься роз`яснення щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи. Зокрема, після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції). При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» встановлено граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4,5,11,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,352,354,355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 трактор МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1982 року випуску, вартістю 100000 грн., трактор DONGFENG DF-254, державний номерний знак НОМЕР_3 вартістю 100000 грн..

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на трактор МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_2 вартістю 100000,00 гpн., 1982 року випуску припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на вказане майно.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на трактор DONGFENG DF-254, державний номерний знак НОМЕР_3 вартістю 100000,00 гpн., припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на вказане майно.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_15 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_18 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1040 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 :

-житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 222,6 м.кв, житловою площею 111,7 м.кв. (погріб, ганок, ганок, ганок, гараж, сарай-літня кухня, погріб, сарай, убиральня, навіс, навіс, гараж, колодязь, яма вигрібна), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_18 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_15 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 3075,91 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 на праві приватної власності в натурі частку із майна, а саме - 45/100 частки житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , що включає в себе:житловий будинок: приміщення 1-2 кімната житлова, площею 35.10 м2, вартістю 66917 гривень; приміщення 1-3 кімната житлова, площею 23.40 м2, вартістю 44611 гривень; приміщення 1-4 - туалет, площею 1.00 м2, вартістю 1906 гривень; приміщення 1-4а - комора, площею 2.20 м2, вартістю 4194 гривень; приміщення 1-5 - ванна, площею 4,60 м2, вартістю 8770 гривень; приміщення 1-6 коридор, площею 6.00 м2,, вартістю 11439 гривень, 1-7 кухня, площею 10.60 м2,, вартістю 20399 гривень, а погріб, вартістю 32770 гривень, а2 ганок, вартістю 1462 гривень а всього 82.90 м2 по будинку, загальна вартість виділеного майна 192 468 гривень, господарські будівлі та споруди:Г, сарай, вартістю 8010 гривень, Д, убиральня, вартістю 3980 гривень, Ж, навіс, вартістю 27127 гривень, З, навіс вартістю 9901 гривень, E, гараж вартістю 28404 гривень, №1 колодязь, вартістю 4087 гривень, №2, яма вигрібна, вартістю 3153 гривень, В 41/100, 41/100 частин сарай літня-кухня (літ.»В»), вартістю 46046 гривень, а всього по будівлям та спорудам 323176 гривень.

Виділити ОСОБА_3 на праві приватної власності в натурі частку із майна, а саме - 55/100 частки житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , що включає в себе:житловий будинок: приміщення 1-8 коридор, площею 26,70 м2, вартістю 50903 гривень; приміщення 1-9 кімната житлова, площею 25.40 м2, вартістю 48424 гривень; приміщення 1-10 кімната житлова, площею 15.90 м2, вартістю 30313 гривень; приміщення 1-11 - коридор, площею 4.80 м2, вартістю 9151 гривень; приміщення 1-12 кімната житлова, площею 11.90 м2, вартістю 22687 гривень; І, тераса, вартістю 54144 гривень, 1-1 коридор, площею 26.6 м2,, вартістю 50712 гривень, а1 ганок, вартістю 920 гривень, а всього 111.30 м2 по будинку, загальна вартість виділеного майна 267254 гривень, господарські будівлі та споруди:Б, гараж, вартістю 34424 гривень, В 59/100, 59/100 сарай літня-кухня (літ.»В»), вартістю 66262 гривень, в, погріб вартістю 22184 гривень, а всього по будівлям та спорудам 390124 гривень.

Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями будинку, (дивитись Додаток № 3, восьмий варіант поділу), співвласникам необхідно провести будівельні роботи, а саме:

По 8 (восьмому) варіанту:

- ОСОБА_3 між житловою кімнатою № 1-2 (площею 35,1 кв.м) та житловою кімнатою № 1-3 (площею 23,4 кв.м) пробити новий дверний проріз із подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням з обох сторін;

- між коридором № 1-1 (площею 26,6 кв.м) та житловою кімнатою № 1-2 (площею 35,1 кв.м), коридором № 1-1 (площею 26,6 кв.м) та житловою кімнатою № 1-3 (площею 23,4 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін;

- влаштувати нові перегородки з дверними прорізами, яка розділить коридор № 1-1 (площею 26,6 кв.м) в частках: 14/100, 17/100 та 69/100, з відповідним функціональним призначенням: санвузол, тамбур та житлова кімната.

- передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з коридору на кухню - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (влаштування системи вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.), з коридору на санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачанн, та ін.).

Схема поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , згідно варіанту № НОМЕР_19 , зображена в Додатку № 3 до Висновку експерта № 330/09-2021 за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 23 вересня 2021 року.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_15 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_18 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 3076,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_15 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_18 ) 7207,62 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Рішення суду набираєзаконної силипісля закінченнястроку поданняапеляційної скаргивсіма учасникамисправи,якщо апеляційнускаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.03.2024.

Учасники справи:

Позивачка-відповідачка: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і.к. НОМЕР_18 ;

Відповідач-позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя О. В. Митюк.