Справа № 128/84/23
Провадження № 22-ц/801/1126/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

22 квітня 2024 рокуСправа № 128/84/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року у цивільній справі № 128/84/23.

Запитом Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року витребувана цивільна справа, яка надійшли на адресу суду 18 квітня 2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження рішення суду у зв`язку з тим, що при проголошенні рішення вона присутня не була, а копію рішення її представник - адвокат Тарасюк О. М. отримала в електронний кабінет 14 березня 2024 року.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, або відстрочити сплату судового збору до постановлення рішення по справі. Таке клопотання вона обґрунтувала тим, що згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів протягом минулого 2023 року (1 квартал 2023 - 1 квартал 2024 року) вона доходів не отримувала.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив 13 березня 2024 року (а. с. 215-218).

З довідки про доставку електронного документа вбачається, що копію рішення доставлено до електронного кабінета представника ОСОБА_1 - адвокату Тарасюк О. М. 14 березня 2024 року ( а. с. 221). Інших відомостей про вручення копії рішення скаржнику матеріали справи не містять.

Отже, останнім днем на подання апеляційної скарги було 13 квітня 2024 року - вихідний день (субота).

Апеляційну скаргу подано до суду через відділення поштового зв`язку 15 квітня 2024 року, що вбачається із відбитку поштового штемпеля на конверті, тобто у перший робочий день після закінчення строку на апеляційне оскарження.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року.

Водночас апеляційну скаргу слід залишити без руху з тих підстав, що скарга не оплачена судовим збором, а у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору до постановлення рішення по справі, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Звернувшись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, на підтвердження скрутного майнового стану ОСОБА_1 подала витяг відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми невиплачених доходів та утриманих податків, згідно змісту якого відомості про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 по 1 квартал 2024 року відсутні.

Проте, такі надані скаржником документи не є достатнім доказом на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки не відображають у повній мірі її майновий стан. Інших доказів, які б свідчили про її майновий стан, зокрема, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, банківських довідок про відсутність коштів на рахунках, інформації щодо наявності чи відсутності нерухомого майна, транспортних засобів тощо, ОСОБА_1 суду не надала.

Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 являється правонаступником позивача ОСОБА_2 , яка була звільнена від сплати судового збору, враховуючи її майновий стан, не заслуговує на увагу, оскільки не стосується майнового стану скаржника.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору або відстрочення від сплати судового збору до постановлення рішення по справі до задоволення не підлягає, а тому вона має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду

Згідно з п. 1.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до вимог п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Предметом розгляду у суді першої інстанції була 51/100 частка житлового будинку загальною площею 147,9 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , оціночною ринковою вартістю об`єкта оцінки 280 700,00 грн. Сума судового збору, що підлягала сплаті при поданні позову складала 2807,00 грн. (280700,00 грн. * 0,01).

Таким чином, враховуючи, що рішення суду першої інстанції відповідачем оскаржується повністю, то за подання апеляційної скарги на рішення суду їй слід сплатити судовий збір у розмірі 4210,50 грн. (чотири тисячі двісті десять гривень п`ятдесят копійок) (2807,00 грн. * 150%) за такими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскарження) по справі ______ (номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

За наведених обставин, оскільки апеляційна скарга не оплачена судовим збором, відповідно до ст. 357 ЦПК України до неї слід застосувати правила ст. 185 ЦПК України, залишивши апеляційну скаргу без руху.

ОСОБА_1 слід подати до апеляційного суду оригінал документа про сплату судового збору.

Крім того, у прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 просить «визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області на 51/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка а. с. 189).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У даній справі залучено правонаступника померлої ОСОБА_2 - її доньку ОСОБА_1 , а тому у даних правовідносинах визнання права власності за померлою особою не можливе.

Враховуючи те, що прохальна частина апеляційної скарги містить вимогу про визнання за померлою особою права власності в порядку спадкування, скаржнику необхідно уточнити прохальну частину апеляційної скарги, вказавши, які саме позовні вимоги, стосуються її прав та інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно подати апеляційну скаргу у новій редакції, у якій уточнити прохальну частину апеляційної скарги, вказавши, які саме позовні вимоги, стосуються її прав та інтересів, а також надати оригінал документа про сплату судового збору.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, або відстрочення сплати судового збору до постановлення рішення по справі за подання апеляційної скарги на рішення суду відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншому випадку апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута їй.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Матківська