Справа №:755/4265/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління ДМС у місті Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження її діда, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території, що стала територією України, відповідно до Закону України "Про правонаступництво України, а саме: у с. Камка, Городнянського району, Чернігівської області. Встановлення факту народження необхідне Заявнику з метою набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України. На підтвердження даних про народження ОСОБА_3 Заявник подав військовий квиток ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданий 30.07.1975 року та свідоцтво про одруження НОМЕР_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Свідоцтво про народження ОСОБА_3 було втрачено. Заявник позбавлений можливості отримати таке свідоцтво, архівну довідку або копію актового запису про народження через архівні установи, про що заявником подано довідку Державного Архіву Чернігівської області.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року було відкрито провадження у справі.

08 квітня 2024 року від заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління ДМС у місті Києві та Київській області було отримано письмові пояснення у справі, у яких заінтересована особа просить заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без задоволення. Заінтересована сторона зазначила, що надані заявником документи, як підтвердження факту народження, можуть слугувати лише доказом під час звернення особи до суду. Іншого мотивування залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без задоволення не наведено.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, дійшов до наступного висновку.

Згідно із пунктом п`ятим частини другої статті 293, частиною другою статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 ЦПК України, який не є виключним. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з реалізацією права власності.

Положеннями статті 6 Закону України "Про громадянство" визначено підстави набуття громадянства України. На набуття громадянства за територіальним походженням мають право особи, зазначені у частині першій статті 8 "Про громадянство України".

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про громадянство України", особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Набуття громадянства України за територіальним походженням встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і пов?язане з фактом народження заявника чи його визначених законом родичів до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР). Від встановлення факту народження заявника чи його визначених законом родичів на визначеній Законом України "Про громадянство" території залежить набуття особою громадянства України за територіальним походженням, а отже, породжує для заявника юридичні наслідки - право набути громадянство України за територіальним походженням.

Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, визначається перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедура подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

За п. 28 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Як вбачається зі змісту поданої до суду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, свідоцтво про народження діда заявника не зберіглося. Оскільки термін для зберігання актового запису у відповідному відділі державної реєстрації актів цивільного стану завершився. Заявник звертався до архівних установ з метою отримання копії актового запису про народження, однак йому було відмовлено.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку, умов та строків зберігання книг державної реєстрації актів цивільного стану, метричних книг у відділах державної реєстрації актів цивільного стану та їх передачі до державних архівів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 30.12.2013 року № 2804/5, передача книг державної реєстрації актів цивільного стану, метричних книг на постійне зберігання до державного архіву здійснюється щороку після закінчення сімдесяти п`яти років зберігання їх у відділах державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявник звернулася до Державного архіву Чернігівської області щодо отримання відомостей про реєстрацію народження ОСОБА_3 та копії свідоцтва про народження. Адвокатом Заявника було отримано відповідь Державного архіву Чернігівської області від 21.02.2024 року №Ж-325, яку подано до суду і досліджено судом. Суд встановив, що у поданій відповіді зазначено, що у книгах реєстрації поновлених актових записів по народження по Городнянському району Чернігівської області за 1937-1938; 1944-1947 запису про народження ОСОБА_3 немає; книга реєстрації первинних актових записів Городнянського району Сновського округу за 1926 на зберігання до архіву не надходила й відомостей про її місцезнаходження немає.

З викладеного вбачається, що заявник позбавлена можливості отримати підтвердження факту народження діда, крім як через звернення до суду.

Нормою пункту 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 для набуття громадянства України за територіальним походженням заявник повинен подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

За відсутності документу про народження діда заявника на території України заявник має право звернутися до суду за встановленням відповідного факту і подати рішення суду про такий факт для набуття громадянства України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Подібні правові висновки щодо можливості подати для оформлення набуття громадянства за територіальним походженням рішення суду висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).

Законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України й Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 передбачено можливість звернутися до суду за встановленням факту народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України".

Таким чином, суд доходить висновку, що заявник має право звернутися до суду за встановленням факту народження її діда у 1926 році у с. Камка Городнянського району Чернігівської області з метою набуття громадянства України за територіальним походженням.

З доказів наданих заявником судом встановлено, що ОСОБА_3 народився у с. Камка Городнянського району Чернігівської області, про свідчать наявні в матеріалах справи військовий квиток на ім?я ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданий 30.07.1975 року, у якому місцем народження зазначено с. Камка, Городнянського району, Чернігівської області; та свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 09.09.1970 року, у якому місцем народження ОСОБА_3 зазначено с. Камка Городнянського району Чернігівської області.

Сином ОСОБА_3 є ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане 25.08.1953 року.

Донькою ОСОБА_5 є заявник - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , видане 30.10.1987 року.

Отже, ОСОБА_3 є дідом заявника - ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про правонаступництво України", державний кордон Союзу РСР, що відмежовує територію України від інших держав, та кордон між Українською РСР і Білоруською РСР, РРФСР, Республікою Молдова за станом на 16 липня 1990 року є державним кордоном України. Відповідно до статті 18 Конституції УРСР від 30 січня 1937 року, до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки входила, зокрема Чернігівська область. Чернігівську область було утворено постановою IV позачергової сесії ВУЦВК від 9 лютого 1932 року виділенням з Київської, яка входила до складу УСРР з формального створення останньої 6 січня 1919 році. Село Камка загальновідомо, увесь період з 6 січня 1919 року було у складі УСРР.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першою статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає встановленим факт народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до 24 серпня 1991 року , в с. Камка Городнянського району Чернігівської області - на території, що після проголошення незалежності України (24.08.1991 року) і набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13.11.1991 року), стала територією України, тому заява підлягає задоволенню.

З поданої заяви не вбачається спору про право.

Зважаючи на положення частин першої, другої статті 315 ЦПК України, та враховуючи те, що встановлення наведеного факту безпосередньо породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявнику реалізувати право на оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, цей факт може бути встановленим у судовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про громадянство України", Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, статтями 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 319, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 на території, що стала територією України, а саме: с. Камка, Городнянського району, Чернігівської області Української Соціалістичної Радянської Республіки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О.Яровенко