Справа № 138/485/24
Провадження № 2/139/100/24
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

22 квітня 2024 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із вказаною позовною заявою. Ухвалою судді від 19 лютого 2024 року постановлено про передачу справи за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області.

Справу отримано Мурованокуриловецьким районним судом 16 квітня 2024 року і цього ж дня передано визначеній на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючій судді Тучинській Наталії Василівні.

Предметом позову є розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 березня 2018 року у Дніпровському районному у місті Києві відділі ДРАЦС, із громадянином Республіки Індія. Підставою для такого позову названо обставину, що подружжя спільних дітей немає, сімейні відносини фактично припинилися у березні 2018 року через відсутність між сторонами взаєморозуміння, втрату почуття любові, зради відповідача. Останнім відомим місцем проживання відповідача зазначено АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було витребувано від компетентного органу інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відповідності до правил ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) сторін- фізичних осіб, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Пункт 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зобов`язує позивача викласти у позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до доданих до позовної заяви копій свідоцтва про одруження, паспорта позивача, позивач є громадянкою України, а відповідач - громадянином Республіки Індії.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

В ст. 497 ЦПК України зазначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 згаданого Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Між Україною і Республікою Індія 10.12.2012 підписано Договір про взаємну правову допомогу у цивільних і господарських справах, який ратифіковано Законом № 672-VII від 05 листопада 2013 року. Обсяг правової допомоги визначено у ст. 5 Договору. Зокрема, на підставі цього Договору Договірні Сторони надають одна одній найширші заходи взаємної правової допомоги у цивільних і господарських справах відповідно до свого національного законодавства і така допомога включає: a) вручення викликів та інших судових чи процесуальних документів; b) одержання доказів на підставі письмового запиту; c) виконання рішень, мирових угод та арбітражних рішень.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Відповідно до ст. 110 СК України, розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

У позові зазначено, що остання відома адреса проживання відповідача - с. Немерче Могилів-Подільського району Вінницької області, а також зазначено номер мобільного телефону відповідача.

Однак, всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем (її представником) не викладено обставин, якими обґрунтовується ця обставина, і не зазначено доказів, що підтверджують вказану обставину.

В той же час, на запит суду отримано інформацію Вендичанської селищної ради (орган реєстрації місця проживання за останнім, вказаним позивачем, відомим місцем проживання відповідача) № 7 від 18.04.2024 (а.с. 18), ОСОБА_3 на території Немерченського старостинського округу Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району вінницької області зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться. Зазначений у позовній заяві контактний номер телефону відповідача співпадає з контактним номером телефону самої позивачки.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 496 ЦПК України).

Одними із принципів цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, відкритість судового процесу, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункти 2, 3, 8, 9 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Так, ч. 5 ст. 4 ЦПК гласить: Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Статтею 6 ЦПК України суд зобов`язано, зокрема, здійснювати правосуддя на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Частиною 1 статті 8 ЦПК України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ст. 9 ЦПК України суд має забезпечити рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою та гарантує право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Враховуючи такі приписи цивільного процесуального законодавства, а також умови Договору між Україною і Республікою Індія про взаємну правову допомогу у цивільних і господарських справах, суд зобов`язаний забезпечити відповідача громадянина Республіки Індія інформацією про порушення в суді на території України справи щодо нього, про дату, час і місце судового розгляду справи, про суть позовної вимоги і т.п. З цією метою суд має вручити відповідачу через Міністерство юстиції України та Міністерство права і юстиції (в Індії) копії відповідних документів з перекладом на державну мову запитуваної Сторони або англійську.

Суд наразі позбавлений можливості дотриматися вимог ЦПК України та Договору між Україною і Республікою Індія про взаємну правову допомогу у цивільних і господарських справах, оскільки позивач не зазначила у позовній заяві зареєстровану адресу проживання відповідача.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

Однак, такої угоди для визначення підсудності до матеріалів позову не надано. Також не надано доказів, що на території України відповідач має зареєстроване місце проживання, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

У разі, якщо позивачем буде доведено наявність обставин, за яких підсудність даної справи про розірвання шлюбу належить Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області, сповіщення відповідача повинно здійснюватися у рамках міжнародної співпраці.

За таких обставин, неможливий подальший рух позовної заяви. Позивачу слід надати термін для усунення недоліків.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання суду документів, що підтверджують підсудність справи Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області чи будь-якому іншому національному суду.

Якщо позивач усуне всі недоліки, вказані у цій ухвалі, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У відповідності до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 22 квітня 2022 року.

Суддя: ___________