КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

02 травня 2024 року місто Київ

справа №755/1619/17

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П., повний текст рішення складено 15 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузнєцова (Маньковецька) Ольга Адамівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання недійсними договорів дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 19 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

24 квітня 2024 року Київським апеляційним судом до Дніпровського районного суду міста Києва було направлено запит про витребування справи №755/1619/17.

01 травня 2024 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилався на те, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано ним 20 березня 2024 року.

А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 05 березня 2024 року, представники позивача ОСОБА_1 були присутні в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення (т.4, а.с.118-120).

Повний текст рішення складено 15 березня 2024 року.

Відповідно до супровідного листа від 18 березня 2024 року, Дніпровським районним судом міста Києва представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було направлено копію рішення суду від 05 березня 2024 року (т.4, а.с.130), яку останній отримав 20 березня 2024 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (т.4, а.с.133).

Апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подана до суду 19 квітня 2024 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звертаючись до суду з апеляційною скаргою вказував, що позивач звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Відповідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 зазначено, що відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №700/301/20.

А тому, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій в тих справах, які стосуються їх соціального та правового захисту саме як учасників бойових дій.

Як вбачається з акту Київського апеляційного суду №541/0106/24 від 23 квітня 2024 року, при розкритті та опрацюванні вмісту конверту, в якому надійшла апеляційна скарга, виявлено відсутність додатка, а саме: документа, що посвідчує право апелянта на пільгу щодо сплати судового збору.

Тому, апелянту необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

визнати недійсним, з моменту укладення, договір довічного утримання;

визнати недійсним, з моменту укладення, договір дарування;

визнати недійсним, з моменту укладення, договір відчуження;

витребувати майно з чужого незаконного володіння;

зобов'язати ОСОБА_4 вчинити дії;

зобов'язати ОСОБА_4 вчинити дії;

зобов'язати ОСОБА_4 відшкодувати моральну шкоду.

Тобто, позовна заява містить сім вимог немайнового характеру.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 6720 грн., а саме: 960 (640 грн.*150%) грн. за вимогу про визнання недійсним, з моменту укладення, договору довічного утримання; 960 (640 грн.*150%) грн. за вимогу про визнання недійсним, з моменту укладення, договору дарування; 960 (640 грн.*150%) грн. за вимогу про визнання недійсним, з моменту укладення, договору відчуження; 960 (640 грн.*150%) грн. за вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння; 960 (640 грн.*150%) грн. за вимогу про зобов'язання вчинити дії; 960 (640 грн.*150%) грн. за вимогу про зобов'язання вчинити дії; 960 (640 грн.*150%) грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди.

А тому, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 6720 грн. на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П., повний текст рішення складено 15 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузнєцова (Маньковецька) Ольга Адамівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання недійсними договорів дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.