Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/434/24
Номер провадження2/711/647/24
РІШЕННЯ
19 квітня 2024 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді: Демчика Р.В..
при секретарі Кофановій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Черкаси цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення простроченої заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, втрат від інфляційних процесів та 3% річних,-
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 липня 2016 року згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 зареєстровано ОСББ «Гагаріна 83».
ОСББ, відповідно до статуту, створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». ОСББ у своїй діяльності користується правами, визначеними ст. ст. 16,17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та має обов`язки, передбачені ст. 18 цього Закону.
Метою створення ОСББ є забезпечення захисту прав співвласників та дотримання ними обов`язків щодо неналежного утримання та використання спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством.
Завданням та предметом діяльності ОСББ є: забезпечення реалізації прав співвласників багатоквартирного будинку на володіння та користування спільним майном співвласників; забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Вказує, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єктів нерухомого майна відсутня інформація про співвласників квартири за адресою АДРЕСА_2 . З наданої інформації «ЧОО БТІ» від 04.10.2023 року вбачається, що право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за відповідачами по справі у рівних частках.
Вказує, що квартира АДРЕСА_3 знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ОСББ. Відповідачі отримують і споживають житлово-комунальні послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, послуги прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, купівлю електричної енергії, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, інше. За таких правовідносин між ОСББ та відповідачами утворились договірні відносини, які і породжують цивільні права та обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг, в порядку ст. 11 ЦК України.
Вказує, що рішеннями загальних зборів ОСББ були затверджені розміри щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м. загальної площі квартири відповідачів: рішенням від 22.12.2016 року № 1 з 01.02.2017 року 2,29 грн.; рішенням від 12.05.2019 року № 5 з 01.07.2019 року 4,47 грн.; рішенням від 03.07.2021 року № 7 з 01.08.2021 року 5,45 грн.
Вищезазначені прийняті рішення є діючими, правомірними, не оспорювалися та не скасовувалися. Претензій щодо якості та кількості наданих послуг щодо обслуговування будинку АДРЕСА_4 у передбаченому законом порядку до ОСББ не надходило.
Відповідно до статуту ОСББ рішення загальних зборів ОСББ, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Зазначає, що за період з 01.04.2020 року по 30.11.2023 року відповідачі не оплатили отримані житлово-комунальні послуги, згідно рішень ОСББ. Таким чином, відповідачі спричинили майнову шкоду ОСББ, яка перешкоджає належному виконанню ОСББ, передбачених зобов`язань по забезпеченню збереження житлового фонду, утримання будинку та прибудинкової території.
ОСББ письмово зверталися до відповідачів з досудовою вимогою від 12 червня 2023 року № 4-131.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.
Представник позивача за дорученням в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи по суті подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні..
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені за допомогою направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованою адресою проживання.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України.
Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідачі належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилися в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідачі не подали відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини:
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в рівних частках, що під підтверджується інформацію Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 04 жовтня 2023 оку №6038А.
Позивачем надано Витяг з статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» (затвердженого установчими зборами ОСББ «Гагаріна 83№, протоколом від 07.07.2016 року № 1) від 16.01.2024 року № 1.
Відповідно до п. 1 розділу І Статуту, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 , відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до п. 2 розділу І Статуту, метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав співвласників та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.
Відповідно до п. 2 розділу ІV Статуту, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань, у тому числі, відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати,переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя,затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.
Як вбачається з Витягу з Протоколу № 1 Загальних зборів членів ОСББ «Гагаріна 83» від 22.12.2016 року, зборами вирішено визначити розмір щомісячного внеску на утримання будинку з 01.02.2017 року за метр квадратний загальної площі, що є у власності: для мешканців 2-10 поверхів 2 грн. 99 коп.; затвердити форму оплати безготівкова, внески сплачувати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Як вбачається з Витягу з Протоколу № 5 Загальних зборів членів ОСББ «Гагаріна 83» від 12.05.2019 року, зборами вирішено затвердити щомісячні внески на утримання будинку (розмір затрат на самостійне управління) з 01.07.2019 року за 1 кв.м. загальної площі, що є у власності: для мешканців 2-10 поверхів 4 грн. 47 коп.
Як вбачається з Витягу з Протоколу № 7 Загальних зборів членів ОСББ «Гагаріна 83» від 03.07.2021 року, зборами вирішено затвердити щомісячні внески на утримання будинку (розмір затрат на самостійне управління) з 01.08.2021 року за 1 кв.м. загальної площі, що є у власності: для мешканців 2-10 поверхів 5 грн. 45 коп.
В судовому засіданні встановлено, що вищевказані рішення є діючими, правомірними. Претензій щодо якості та кількості наданих послуг щодо обслуговування будинку АДРЕСА_4 у передбаченому законом порядку до ОСББ не надходило.
Доказів протилежного суду не надано.
Як вбачається з Інформації про зареєстроване право власності, наданої Комунальним підприємством «Черкаське обласне об» єднань бюро технічної інвентаризації» від 04.10.2023 року №6038А, станом на 01.01.2013 р. право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в рівних частках.
Відповідно до лита «ЦНАП» Черкаської міської ради від 12.07.2023 року, за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 57 споживач зобов`язаний щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг.
У разі незгоди споживача щодо якості та кількості наданих послуг ст.ст. 27, 28 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлює спеціальний порядок оформлення претензій щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг.
Відповідачами претензій щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку АДРЕСА_4 та прибудинкової території у передбаченому законом порядку не оформлено.
За період з 01.04.2020 року по 30.11.2023 року відповідачі плату за внески на утримання будинку та прибудинкової території не здійснюють, чим спричиняють майнову шкоду позивачу та перешкоджають належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по забезпеченню збереження житлового фонду, утриманню будинку та прибудинкової території.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
За положеннями ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Статтями 7,8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідачами до суду не надано належних та допустимих доказів наявності в них будь-яких претензій до ОСББ «Гагаріна 83» щодо неналежної якості наданих їй житлово-комунальних послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг.
Сам факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг між ОСББ «Гагаріна 83» та відповідачами не свідчить про відсутність у останніх обов`язку сплачувати нараховані кошти за надані позивачем житлово-комунальні послуги.
Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
В судовому засіданні встановлено, що ОСББ «Гагаріна 83» надавало відповідачам житлово-комунальні послуги, факт надання яких не спростовується відповідачами.
Суд приходить до висновку, що споживачі в квартирі АДРЕСА_3 зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги підтверджена позивачем належними та допустимими доказами, а часткова сплата цієї заборгованості свідчить про визнання вищевказаних обставин.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст.526,530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено уст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ч. 2ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних за період прострочення платежів, з якого вбачається, що інфляційні втрати становлять 469 грн. 13 коп., а 3% річних становлять 128 грн. 32 коп.
Відповідачами не надано заперечення проти даного розрахунку.
А тому, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідачів на користь позивача 3% річних за період прострочення платежів в сумі 128 грн. 32 коп. та інфляційні в сумі 469 грн. 13 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСББ «Гагаріна 83» підлягають задоволенню.
Також, статтею 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №864 від 15.01.2024 року, а тому до стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСББ «Гагаріна 83» підлягає стягнення судових витрат.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3194.00 грн., а також беручи до уваги, що відповідачами до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідачів на користь ОСББ «Гагаріна 83» понесених ними судових витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК України, ст.ст. 11, 15, 16, 264, 267,360,382, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 4,11, 12,13,81,89, 137,141,263-266,273,280-284 ЦПК України,Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення простроченої заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, втрат від інфляційних процесів та 3% річних - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Р. В. Демчик