КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 359/2099/22

номер провадження: 22-ц/824/2111/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року у складі судді Муранової-Лесів І.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - ТДВ «СГ «Оберіг») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 11 червня 2021 року о 13 год 10 хв. на перехресті вул.Нова - вул.Центральна вул.Соборна - вул.Мостова у селі Гнідин Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Sandero», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивачки, яка рухалась по головній дорозі та скоїв з нею зіткнення, чим порушив пункти 2.3 а), 16.11 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачка отримала тілесні ушкодження.

Позивачка зазначала, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-0678117. Вказувала, що 17 червня 2021 року вона подала до ТДВ «СГ «Оберіг» повідомлення про ДТП. 23 червня 2021 року страховим комісаром було зафіксовано пошкодження автомобіля позивачки, що підтверджується актом огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість).

Вказувала, що у зв`язку з тим, що автомобіль є єдиним в її сім`ї засобом для забезпечення потреб сім`ї, а також її перебування на стаціонарному лікуванні в КНП «КМКЛ швидкої медичної допомоги», у її сім`ї була об`єктивна необхідність в найскорішому відновлені автомобіля. Оскільки автомобіль 2020 року випуску перебував на гарантії, позивачка звернулась до офіційного сервісного центру Hyndai, де було встановлено, що вартість ремонту автомобіля, з урахуванням запчастин та роботи майстрів, склала 452 109 грн 60 коп., що підтверджується рахунком-фактурою №378 від 24 червня 2021, яка була нею сплачена.

Зазначала, що ліміт відповідальності за полісом № АР/0678117 від 29 червня 2020 року за шкоду, заподіяну майну становить 127 500 грн 00 коп., а за шкоду заподіяну життю/здоров`ю - 260 000 грн 00 коп.

Вказувала, що виплата за шкоду, заподіяну майну, була проведена лише 24 січня 2022 року, різниця між заподіяною шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням становить 322 500 грн 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

Також зазначала, що 11 червня 2021 року вона звернулась до КНП «КМКЛ №1» за консультацією, де за результатами її огляду лікарем КНП «КМКЛ №1» було складено консультаційний висновок спеціаліста та встановлено діагноз: посттравматичний перелом тіла грудини зі зміщенням фрагментів, отриманий внаслідок ДТП. Лікарем було надано рекомендації про проходження лікування у відділеннях ортопедії та травматології. 14 червня 2021 року вона звернулась до ТОВ «Клініка Оксфорд Медікал» з метою проведення мультидетекторної комп`ютерної томографії органів грудної порожнини, за результатом якої детальніше було встановлено наявність пошкоджень грудної клітини внаслідок ДТП, а саме: перелом Тh4 хребця, тіла грудини. Центрилобулярна емфізема легень.

16 червня 2021 року вона звернулась до КНП «КМКЛ швидкої медичної допомоги» відділення рентгенології №2 з метою проведення МРТ дослідження, за результатом якого надано висновок: консолідований компресійний перелом тіла Тh4. МР- ознаки ускладненого остеохондрозу грудного відділу хребта. Деформуючий спондилоз, спондилоартроз. Того ж дня, у зв`язку з отриманими травмами, її було поміщено на стаціонарне лікування до КНП «КМКЛ швидкої медичної допомоги» та 18 червня 2021 року прооперовано. На стаціонарному лікуванні вона перебувала з 16 червня 2021 року до 02 липня 2021 року (17 днів), що підтверджується випискою №12778 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) лікування та листком непрацездатності серія АЛД №401146. У зв`язку з перенесеним оперативним втручанням позивачка не мала змоги повернутись до звичайного способу життя, задовольняти свої потреби, тому вона перебувала на лікарняному до 19 серпня 2021 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АЛГ №574069, серії АЛД №377812 та серії АЛГ №542246.

Вказувала, що у зв`язку з гострими болями в грудному відділі вона повторно 14 вересня 2021 року звернулась до КНП «КМКЛ швидкої медичної допомоги», у зв`язку з чим її повторно було поміщено на стаціонарне лікування. 15 вересня 2021 року позивачку було прооперовано вдруге. На стаціонарному лікуванні вона перебувала з 14 вересня 2021 року до 21 вересня 2021 року (8 днів), що підтверджується випискою №18271 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) лікування.

За час перебування на стаціонарному лікуванні вона витратила 6 136 грн 22 коп., що підтверджується фіскальними чеками та квитанціями.

Зазначала, що в результаті ДТП, яка сталась 11 червня 2021 року, вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Також вказувала, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2021 року провадження у справі №359/5928/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, яку постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року скасовано, а ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилаючись на вимоги цивільного законодавства та положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачка зазначала, що з винуватця ДТП ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 322 500 грн 00 коп., а з відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» - сума компенсації шкоди, заподіяної здоров`ю у сумі 6 136 грн 22 коп.

Також позивачка вказувала, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінила у розмірі 100 000 грн 00 коп., з яких: 13 000 грн 00 коп. (260 000,00 грн/100%*5%) підлягає стягненню з ТДВ «СГ «Оберіг», а решта суми у розмірі 87 000 грн 00 коп. - з ОСОБА_1 , яка викликана ушкодженням її здоров`я та тривалим стаціонарним і амбулаторним лікуванням, неодноразовим хірургічним втручанням, що полягає у фізичному болі, втратою можливості займатися повсякденними сімейними справами, а також порушенням інших звичайних життєвих зв`язків та звичок (неможливість зустрічатися з друзями, вільно пересуватися вулицями міста). Також зазначала, що вона зазнала душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням автомобіля та неможливістю користуватися цим транспортним засобом протягом більше двох місяців, чим зумовлено порушення встановленого ритму життя, викликало постійні переживання та турботи, зумовлено додаткові витрати та незручності, пов`язані з пересуванням тощо.

Зазначала, що її перебування на лікуванні з 16 червня 2021 року по 19 серпня 2021 року становить 41 день. З огляду на те, що в період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року середня заробітна плата по країні становила 6 000 грн 00 коп. (погодинна 36,11 грн), то з ОСОБА_1 підлягає стягненню на її користь 11 844 грн 08 коп. (41 день?8 годин становить робочий день?36,11 грн - мінімальний розмір погодинної оплати праці в загаданий період) в якості компенсації шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила:

стягнути з ОСОБА_1 на свою користь відшкодування завданої майнової шкоди в якості суми компенсації за проведений ремонт автомобіля «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_3 , у розмірі 322 500 грн 00 коп. та 87 000 грн 00 коп. на відшкодування завданої моральної шкоди;

стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» на свою користь компенсацію витрат за час перебування на лікуванні, у зв`язку з травмами, отриманим під час ДТП в сумі 6 136 грн 22 коп., 11 844 грн 08 коп. в якості відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, а також 13 000 грн 00 коп. компенсації завданої моральної шкоди.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої майнової шкоди - компенсації вартості проведеного ремонту автомобіля «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_3 , у розмірі 322 500 грн 00 коп. та 87 000 грн 00 коп. відшкодування завданої моральної шкоди, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 133 грн 00 коп., а всього на загальну суму 413 633 грн 00 коп.

Стягнуто з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням в розмірі 6 136 грн 22 коп. та 720 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 68 грн 56 коп., а всього на загальну суму 6 924 грн 78 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до нього відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок експерта щодо переломів у ОСОБА_2 тіла грудини та компресійного перелому тіла 4-го грудного хребця був складений на основі наданої медичної документації та заключення рентгенолога КОБ СМЕ. Таким чином, експертом не проводився експертний огляд ОСОБА_2 . Експерт підсумовуючи висновок зазначив, що описані ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмету (ів), по давності можуть відповідати строку вказаному в позовній заяві, обставинам внаслідок ДТП 11 червня 2021 року за участі транспортних засобів «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , та «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_3 . Тому вважає, що висновки експерта не носять категоричний характер і не можуть підтверджувати достовірно факт настання ушкоджень у позивачки саме внаслідок ДТП. До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №181549, що складався на місці скоєння ДТП, зафіксовано, що позивачка скарг на здоров`я та самопочуття не мала. Таким чином, при оформленні ДТП позивачка не заявляла про отриманні тілесні ушкодження, скарг не мала.

Вказує, що в його діях відсутня вина, яка б призвела до ДТП. З відеозапису нагрудної камери інспектора Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області, який знаходився на місці події 11 червня 2021 року, можна зробити висновок, що власник автомобіля «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_3 , порушила ПДР, оскільки перед пішохідним переходом вона не гальмувала і перевищувала швидкісний режим руху, встановлений на перехресті, тобто рухалась більше 50 км/год. Також на відеозаписі свідки ДТП підтверджують те, що власниця автомобіля «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_3 , не гальмувала перед пішохідним переходом і не мала намірів уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .

Зазначає, що позивачка надала суду копію акту огляду колісного транспортного засобу від страхової компанії «Оберіг» та копію рахунку-фактури №378 від 24 червня 2021 року з сервісного центру «Hyndai», а також копію акту прийому-передачі виконаних робіт №378 від 30 серпня 2021 року та обчислила суму збитків, яку зазнала внаслідок ДТП у розмірі 450 000 грн 00 коп. Проте у нього є сумніви щодо достовірності і правильності визначення вартості ремонтних робіт, адже жодної експертизи не проводилось, а тому вважає, що вартість матеріального збитку, спричиненого позивачці, яка зазначена у акті, є необґрунтованою.

Також вказує, що судом не обґрунтовано належним чином розмір стягнутої моральної шкоди, адже розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Так, моральна шкода у розмірі стягнутої з ОСОБА_1 , на його думку достатніми доказами не обґрунтована та не відповідає фактичним обставинам справи, адже з відеозапису нагрудної камери інспектора Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області, який знаходився на місці події 11 червня 2021 року, можна зробити висновок, що власниця автомобіля «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_3 , порушила ПДР.

Відповідач ТДВ «СГ «Оберіг» не скористалось своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ТДВ «СГ «Оберіг» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України його законність та обґрунтованість в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві власності належить транспортний засіб «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 12 лютого 2021 року.

Відповідно до постанови судді Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у справі №359/5928/21 встановлено, що 11 червня 2021 року о 13 год 10 хв. на перехресті вул.Нова - вул.Центральна вул.Соборна - вул.Мостова в селі Гнідин Бориспільського району Київської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась по головній дорозі та скоїв з нею зіткнення, чим порушив пункти 2.3 а), 16.11 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження щодо нього закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність за застрахованим транспортним засобом «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг», що підтверджується полісом №АР/0678117 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За вказаним полісом ліміт відповідальності страхувальника ОСОБА_1 становить: за шкоду, завдану життю та здоров`ю - 200 000 грн 00 коп., за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн 00 коп., розмір встановленої франшизи - 2 500 грн 00 коп.

Факт повідомлення страховика ТДВ «СГ «Оберіг» про страховий випадок ДТП, що сталася 11 червня 2021 року, відповідачами не оспорюється та підтверджується письмовими доказами, зокрема заявою на виплату страхового відшкодування від 22 жовтня 2021 року (страхова справа №31002), актом огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 23 червня 2021 року.

Встановлено, що внаслідок ДТП, що сталася 11 червня 2021 року належний позивачці автомобіль «Hyndai Kona», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується складеним страховиком ТДВ «СГ «Оберіг» актом огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 23 червня 2021 року (а.с.16-18, т.1).

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу №81 від 07 лютого 2021 року, укладеним між ТОВ «ОЛІМП МОТОР» та ОСОБА_3 щодо купівлі-продажу автомобіля «Hyndai Kona», гарантія на транспортний засіб складає 60 місяців, технічне обслуговування повинне здійснюватися на уповноважених постачальником спеціалізованих станціях сервісного гарантійного та технічного обслуговування транспортного засобу згідно з умовами викладеними у даному договорі, керівництві по експлуатації та сервісній книжці.

Ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Hyndai Kona», д.н.з. НОМЕР_2 , було проведено сертифікованим центром Hyndai - ФОП ОСОБА_4 , вартість проведеного відновлювального ремонту з врахуванням вартості запчастин та роботи майстрів склала 452 109 грн 60 коп., що підтверджується рахунком-фактурою №378 від 24 червня 2021 року, актом приймання-передачі виконаних робіт №378 від 30 серпня 2021 року, нарядом-замовленням та квитанціями проведених позивачем платежів на загальну суму 450 000 грн 00 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок ДТП позивачка ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, а саме: перелом тіла грудини та компресійний перелом тіла 4-го грудного хребця, що підтверджується: консультативним висновком спеціаліста КНП «КМКЛ №1» від 11 червня 2021 року; випискою з медичної карти стаціонарного хворого №12778 на ім`я ОСОБА_2 ; випискою із медичної карти стаціонарного хворого №18271; медичною картою амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_2 ; протоколом КТ ОГП від 14 червня 2021 року клініки «ОКСФОРД МЕДІКАЛ»; протоколом дослідження МРТ грудного відділу хребта від 16 червня 2021 року КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги»; висновком експерта №105/Е від 15 червня 2023 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи.

Так, з наданої медичної документації та висновку експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи встановлено, що 11 червня 2021 року в день ДТП ОСОБА_2 звернулась до Київської міської клінічної лікарні №1, де їй було проведено рентгенологічне дослідження та встановлено діагноз: посттравматичний перелом тіла грудини зі зміщенням, та рекомендоване лікування у відділенні ортопедії та травматології. При зверненні ОСОБА_2 повідомила, що травму отримала в результаті ДТП 11 червня 2021 року у селі Гнідин Бориспільського району.

Згідно з висновком експерта описані ушкодження утворилися від дії тупого/тупих предмету/предметів, по давності можуть відповідати строку вказаному в позовній заяві, обставинам внаслідок ДТП 11 червня 2021 року за участі транспортних засобів «Рено Сандер», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Hyndai Kona», д.н.з. НОМЕР_2 , вищеописані ушкодження у ОСОБА_2 , відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я на термін більше 21-го дня.

Внаслідок отриманої травми ОСОБА_2 з 16 червня 2021 року до 02 липня 2021 року (16 днів) проходила стаціонарне лікування в КНП «КМКЛ швидкої медичної допомоги», де 18 червня 2021 року її було прооперовано, що підтверджується випискою №12778 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) лікування та листком непрацездатності серія АЛД №401146.

В подальшому з 02 липня 2021 року по 19 серпня 2021 року (49 днів) ОСОБА_2 знаходилася на лікарняному та проходила амбулаторне лікування, що підтверджується листками непрацездатності серії АЛГ №574069, серії АЛД №377812 та серії АЛГ №542246 та відповідними записами у карті амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_2 , яка надавалася для проведення судово-медичної експертизи.

З 14 вересня 2021 по 21 вересня 2021 року (8 днів) ОСОБА_2 проходила стаціонарне лікування в КНП «КМКЛ швидкої медичної допомоги», де була повторно прооперована 15 вересня 2021 року з приводу консолідованого перелому тіла грудини: видалення металофіксаторів з грудини. Ця обставина підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №18271.

Отже, дослідивши вказану вище медичну документацію, висновок експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи, а також покази допитаної в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила, що після ДТП через емоційний стан вона не надала значення болі в грудній клітці, яку відчула внаслідок удару, але через погіршення стану вона в цей же день звернулась до лікаря, де в неї було діагностовано перелом грудини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність прямого причинного зв`язку між отриманими позивачкою тілесними ушкодженнями та ДТП. Ці обставини відповідачами не спростовані жодними належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутність вироку, постанови про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин, які б також встановлювали ці обставини, не позбавляє суд можливості належними і допустимим доказами встановити наявність зазначених позивачем наслідків ДТП, скоєної з вини відповідача ОСОБА_1 .

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що призначення експертиз, щодо яких були подані клопотання в суді першої інстанції на стадії підготовчого провадження та в подальшому на стадії судового розгляду, представник відповідача ОСОБА_1 вважав недоцільним.

Також судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з перебуванням на лікуванні, позивачкою понесені витрати у розмірі 6 136 грн 22 коп., що підтверджується фіскальними чеками та квитанціями, оригінали яких були надані до ТДВ «СГ «Оберіг», що відповідачем не оспорюється.

Так, позивач ОСОБА_2 22 жовтня 2021 року звернулася до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявами про виплату страхового відшкодування у сумі 127 500 грн 00 коп. за шкоду заподіяну майну (в межах ліміту відповідальності за виключенням франшизи).

Як визнано сторонами, таке відшкодування їй було виплачено страховою компанією в повному обсязі (127 500 грн 00 коп.).

Також з відповіді ТДВ «СГ «Оберіг» від 01 листопада 2021 року вих.№1071 встановлено, що позивачка зверталася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної її здоров`ю.

Вказаним листом страховик повідомив, що заявлена вимога про виплату страхового відшкодування, яка пов`язана зі шкодою, заподіяною здоров`ю внаслідок ДТП, є необґрунтованою та безпідставною, посилаючись на те, що відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2021 року у справі №359/5928/21 відсутня будь-яка інформація про шкоду, заподіяну внаслідок ДТП її здоров`ю.

За змістом ст.1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Частиною 1 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що визначено ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачкою надано достатньо належних і допустимих доказів, які свідчать про те, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , було пошкоджено належний їй автомобіль «HyndaiKona», д.н.з. НОМЕР_2 , чим заподіяна матеріальна шкода, пов`язана з його відновлювальним ремонтом, а також заподіяна шкода здоров`ю позивачу, внаслідок чого понесені витрати на лікування.

Згідно зі ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1994 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі - Закон №№1961-IV ) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог п.22.1 ст.22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому за замісом п.36.1 ст.36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 різниці між вартістю оплаченого позивачкою відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyndai Kona», д.н.з. НОМЕР_2 , (450 000 грн 00 коп.) та виплаченим ТДВ «СК «Оберіг» страховим відшкодуванням (127 500 грн 00 коп.), що становить 322 500 грн 00 коп.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування в цій частині при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина, яка б призвела до ДТП, а відповідна вина наявна в діях позивачки ОСОБА_2 , колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, виходячи з такого.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що визначення вини позивачки чи відповідача не є предметом спору у справі, що переглядається. Розглядаючи цивільний позов, суд не може досліджувати питання вини особи у ДТП, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування завданої шкоди (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц, провадження № 61-31395сво18).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у справі №359/5928/21 встановлено вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, яка сталася 11 червня 2021 року, то доводи відповідача про те, що в його діях відсутня вина, яка б призвела до ДТП, а відповідна вина наявна в діях позивачки ОСОБА_2 , є необґрунтованими.

Також колегія суддів відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі на наявність сумніву у нього щодо суми заподіяної шкоди транспортному засобу позивачки, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачкою акту огляду колісного транспортного засобу від страхової компанії «Оберіг» та копію рахунку-фактури №378 від 24 червня 2021 року з сервісного центру Hyndai, а також копію акту прийому-передачі виконаних робіт №378 від 30 серпня 2021 року, у зв`язку з чим не довів обставини, на які посилається як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст.81 ЦПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що позивачкою не доведено отримання тілесних ушкоджень саме за наслідками ДТП, яке трапилось 11 червня 2021 року, колегія суддів виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обставин того, що саме внаслідок ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження, перелом тіла грудини та компресійний перелом тіла 4-го грудного хребця, ОСОБА_2 надала суду: консультативний висновок спеціаліста КНП «КМКЛ №1» від 11 червня 2021 року (а.с.30, т.1), виписку з медичної карти стаціонарного хворого №12778 на ім`я ОСОБА_2 , 1969 року народження (а.с.34-35, т.1), виписку із медичної карти стаціонарного хворого №18271 (а.с.36-37, т.1), медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_2 , протокол КТ ОГП від 14 червня 2021 року клініки «ОКСФОРД МЕДІКАЛ» (а.с.31, т.1), протокол дослідження МРТ грудного відділу хребта від 16 червня 2021 року КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» (а.с.32, т.1), висновок експерта №105/Е від 15 червня 2023 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи, виконаний на вимогу ухвали Бориспільського районного суду Київської області від 03 лютого 2023 року.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вищевказаних доказів, а його заперечення зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка, а тому доводи відповідача про те, що позивачкою не доведено отримання тілесних ушкоджень саме за наслідками ДТП, яке трапилось 11 червня 2021 року, є необгрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 87 000 грн 00 коп., з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункти 1-3).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК України).

Статтею 1167 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, відповідно до частини першої якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Установивши, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, пошкоджений належний позивачі на праві власності автомобіль, а також позивачці заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з цим вона тривалий час знаходилась на лікуванні, що потребувало проведення двох операцій, внаслідок чого вона зазнала фізичних страждань і душевних переживань, пов`язаних з протиправною поведінкою відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди.

Разом тим, враховуючи характер, обсяг та глибину завданих позивачці моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру моральної шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 87 000 грн 00 коп. до 50 000 грн 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України та підлягає зміні з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши моральну шкоду, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 87 000 грн 00 коп. до 50 000 грн 00 коп.

В іншій частині рішення суду щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 квітня 2024 року.

Головуючий

Судді: