ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/807/73/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
01 травня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
при секретарі: Книш С.В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Романа Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Український графіт» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року та з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Романа Васильовича на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про стягнення моральної шкоди,
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Р.В. звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Український графіт» про стягнення моральної шкоди, просив суд стягнути з ПрАТ «Український графіт» на свою користь моральну шкоду у зв`язку з отриманням професійного захворювання в розмірі 100 000,00 грн. та витрати на правничу (правову) допомогу.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Український графіт» на користь ОСОБА_1 одноразову грошову суму в розмірі 60 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто в дохід держави з ПрАТ «Український графіт» судовий збір у розмірі 644,16 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року заяву адвоката Сніжка Романа Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Український графіт» на користь ОСОБА_1 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду від 06 лютого 2024 року, представник ПрАТ «Український графіт» - адвокат Смирнова І.Г. подала апеляційну скаргу, просила рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 року у цій справі в частині стягнення з ПрАТ «Український графіт» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, в розмірі 60 000 грн. скасувати та постановите нове рішення, судові витрати в сумі 4 542,00 грн. у суді апеляційної інстанції покласти на позивача.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Р.В. подав апеляційну скаргу, просив додаткове рішення в частині відмови у стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. скасувати та ухвалити у зазначеній частині нове рішення, яким стягнути з ПрАТ «Український графіт» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 13 000,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Український графіт» та ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Романа Васильовича залишені без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року у цій справі в оскаржуваних частинах залишені без змін.

В інших частинах рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року не оскаржувались, тому апеляційним судом не переглядались.

22.04.2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Р.В. сформував в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення по зазначеній справі, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український графіт» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що при розгляді апеляційної скарги ПрАТ «Український графіт» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в Запорізькому апеляційному суді.

Зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Український графіт» позивач повідомив суд, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести в зв`язку з розглядом апеляційної скарги, складається із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Згідно з п. п. 1 та 2 Додатку № 2 до Договору про надання професійної правничої допомоги сторони встановили, що витрати на професійну правничу допомогу при розгляді Запорізьким апеляційним судом апеляційної скарги ПрАТ «Українській графіт» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 року по справі № 334/10665/23 складають 3 000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат заявником надано копії наступних документів: додатку №2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023; договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023; акту про надання професійної правничої допомоги (опис обсягу наданих послуг) від 17.04.2024 року.

Наведені документи, на думку заявника, свідчать про те, що витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом правничої допомоги, відповідають критерію розумності їхнього розміру та значенню справи для ОСОБА_1 .

Від представника ПрАТ «Український графіт» - адвоката Смирнової І.Г. надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

У клопотанні представник ПрАТ «Український графіт» зазначає, що заявлені вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просить частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1000 грн., розглянути клопотання без участі представника ПрАТ «Український графіт».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сніжка Р.В. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, оцінивши доводи клопотання представника ПрАТ «Український графіт» - адвоката Смирнової І.Г. щодо ухвалення додаткової постанови, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням наведеного вище, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Ураховуючи надані представником ОСОБА_1 - адвокатом Сніжко Р.В. докази та прийняте судом апеляційної інстанції рішення згідно з постановою Запорізького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року про залишення без задоволення апеляційної скарги ПрАТ «Український графіт» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року, колегія суддів погоджується, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Водночас колегія суддів вважає слушними та частково погоджується з доводами клопотання представника ПрАТ «Український графіт» - адвоката Смирнової І.Г. про неспівмірність заявлених представником ОСОБА_1 - адвокатом Сніжком Р.В. витрат.

Так, відповідно до додатку №2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023 та акту про надання професійної правничої допомоги (опис обсягу наданих послуг) від 17.04.2024 року, на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023 адвокат Сніжко Р.В. надав ОСОБА_1 професійну правничу допомогу по справі № 334/10665/23 при розгляді апеляційної скарги ПрАТ «Український графіт» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року, що складається з наступного:

-ознайомлення та правовий аналіз апеляційної скарги ПрАТ «Український графіт» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року та додатків до неї - 1,5 годин;

-складання відзиву на апеляційної скаргу - 5 годин;

-участь в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ПрАТ «Український графіт» в Запорізькому апеляційному суді - 2 години.

Сума, на яку надані відповідні послуги, дорівнює 3 000,00 грн.

Водночас ознайомлення та правовий аналіз апеляційної скарги є складовими підготовки відзиву на апеляційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга.

Тривалість роботи, а саме - складання відзиву на апеляційної скаргу, у 5 годин є завищеною, належним чином не обґрунтованою, що суперечить критерію розумності.

Крім іншого, представник заявника зазначає, що участь в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ПрАТ «Український графіт» в Запорізькому апеляційному суді тривала 2 години, проте, безпосередньо проведений у судовому засіданні час є меншим, що підтверджується протоколом судового засідання. Прибуття до суду та очікування початку судового засідання не передбачають використання адвокатом спеціальних знань або навичок, відповідно, вказаний час не може бути оплачений як час надання професійної правничої допомоги.

Отже, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, а також з урахуванням поданого представником ПрАТ «Український графіт» - адвокатом Смирновою І.Г. клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сніжко Р.В. та стягнення з ПрАТ «Український графіт» на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, а у стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Розмір понесених витрат на таку суму відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Романа Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сніжка Романа Васильовича про стягнення судових витрат в іншій частині відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна додаткова постанова складена 02 травня 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко