ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3833/24 Справа № 209/2150/23 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 , є клієнтом АТ КБ Приватбанк та має у своєму розпорядженні декілька карткових рахунків у гривні. Серед відкритих карткових рахунків у АТ КБ Приватбанк в нього є картковий рахунок № НОМЕР_1 .

09.03.2023 року він за допомогою криптобіржи Бінанс (www.binance.com) зі свого електронного кабінету, розмістив ордер №, за яким ним було виставлено на продаж 1216,98 USDT по ціні 47000 грн. На його ордер відгукнувся ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), який як слідує з їх електронного листування підтвердив зі свого електронного кабінету намір придбати криптоактиви за запропонованою ним ціну. Після того він надав дані своєї картки, а саме НОМЕР_1 на яку третя особа мала перерахувати з карткового рахунку в АТ Ощадбанк раніше обумовлену суму. Після того, як обумовлена раніше сума надійшла на його картковий рахунок НОМЕР_1 , АТ КБ Приватбанк заблокував дану картку та наразі він не має можливості використовувати свої кошти в розмірі 47 400,51 грн.

03.04.2023 він звернувся в письмовому вигляді до АТ КБ Приватбанк з вимогою надати йому пояснення чому заблоковано його картковий рахунок № НОМЕР_1 та коли буде розблоковано його картку.

05.04.2023 до його електронного кабінету в Приват24 надійшла відповідь від АТ КБ Приватбанк №20.1.0.0.0/7- 230403/9328. В даній відповіді значилося, що: «Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про платіжні послуги", електронний платіжний засіб -платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом. Так, Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 , на підставі звернення фізичної особи, яка повідомила, що 09/03/2023 р. внаслідок введення в оману перерахувала кошти зі своєї платіжної карти на Вашу користь. Пункт 150 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України №164 від 29.07.2022 року, передбачає право емітента прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного платіжного інструменту, а також про вилучення платіжного інструменту за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне його використання та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності користувача виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ніш, в інших випадках, установлених договором. Згідно п.2.1.5.7.2 Умов Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин з Клієнтом (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції зокрема у разі встановлення Клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику відповідно до законодавства у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Тож, з огляду на вищезазначене Банк діяв виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного Договору».

Позивач зазначає, що на його прохання надати текст заяви або звернення потерпілої заяви, йому було відмовлено та на телефонній лінії банку 3700 пояснили що такої заяви немає. Після цього він звернувся до поліції, щоб з`ясувати чи надходили стосовно нього будь які заяви щодо шахрайських або будь яких інших дій з його боку починаючи з 09.03.2023 року, однак в усному вигляді йому повідомили, що в реєстрі досудових розслідувань відсутні відомості щодо порушення кримінальних справ проти нього та для підтвердження даної обставини, запропонували йому замовити електронний витяг про відсутність судимості, що він і зробив. Тож враховуючи, ту обставину, що не твердження банку на те, що ним вчинялися якісь протиправні дії з його рахунком № НОМЕР_1 не знайшли свого підтвердження, а тому банк не правомірно обмежив його права щодо користування його коштами на картковому рахунку відкритому у АТ КБ Приватбанк, а саме на картці № НОМЕР_1 .

Враховуючи зазначене, позивач просив суд зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відновити обслуговування платіжної картки № НОМЕР_1 , відкритої у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) та відновити здійснення всіх операцій по цій картці.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано відновити обслуговування та здійснення операцій по платіжній картці № НОМЕР_1 , відкритої у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ).

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ Приватбанк та має у своєму користуванні платіжні картки цього банку, а саме кредитну картку № НОМЕР_1 .

09.03.2023 позивач за допомогою криптобіржи Бінанс (www.binance.com) зі свого електронного кабінету, розмістив ордер № , за яким ним було виставлено на продаж 1216,98 USDT по ціні 47000 грн. На його ордер відгукнувся ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), який як слідує з електронного листування підтвердив зі свого електронного кабінету намір придбати криптоактиви за запропонованою ним ціну. Після того він надав дані своєї картки, а саме НОМЕР_1 на яку третя особа мала перерахувати з карткового рахунку в АТ Ощадбанк раніше обумовлену суму. Після того, як обумовлена раніше сума надійшла на картковий рахунок позивача № НОМЕР_1 , АТ КБ Приватбанк заблокував дану картку.

03.04.2023 позивач звернувся в письмовому вигляді до АТ КБ Приватбанк з вимогою надати йому пояснення чому заблоковано його картковий рахунок № НОМЕР_1 та коли буде розблоковано його картку.

05.04.2023 до електронного кабінету позивача в Приват24 надійшла відповідь від АТ КБ Приватбанк №20.1.0.0.0/7- 230403/9328 згідно якої Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 , на підставі звернення фізичної особи, яка повідомила, що 09/03/2023 р. внаслідок введення в оману перерахувала кошти зі своєї платіжної карти на користь ОСОБА_1 .

Крім того з матеріалів справи вбачається, що АТ КБ ПриватБанк було призупинено здійснення операцій з використанням платіжної карти № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_1 , оскільки щодо протиправних дій позивача проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000167 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, що підтверджується ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.03.2023. Так, у ході досудового розслідування слідчим встановлено, що 28.02.2023 року о 12.04 год. невстановлена особа, під виглядом покупця на сайті ОЛХ на ім`я ОСОБА_4 надіслала посилання у мобільному додатку Телеграм, при переході на яке невстановлена особа шахрайським шляхом за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки здійснила несанкціоноване списання грошових коштів з банківської карти заявника на суму 2964,82 грн. Слідчими заходами встановлено, що з банківської пластикової карти потерпілого (надалі БПК) здійснено переказ грошових коштів на БПК № НОМЕР_1 . Зазначена карта на яку здійснено незаконний переказ належить ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог, оскільки дії банку щодо блокування карткового рахунку, відкритих на ім`я позивача є неправомірні, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Пунктом 56 частини 1 статті 1 Закону України "Про платіжні послуги" визначено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Пунктом 3 частини 21 статті 38 Закону України "Про платіжні послуги" передбачено, що емітент право зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права.

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єктами первинного фінансового моніторингу є в тому числі банки.

За змістом положень статті 23 вказаного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України.

У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно.

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум.

Відповідно до частини 5 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:

-ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

-є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають (частина 6 статті 17 Закону).

Відповідно до пункту 91 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року №417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобов`язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов`язані , стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що картковий рахунок позивача був заблокований безпідставно, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1,6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до пункту 1.1.3.2.14 Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» на Інтернет - порталі https://privatbank.ua/terms/, банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем встановленого Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» порядку та строків блокування картки користувача у разі виникнення підозри стосовно законності походження коштів, а також доказів в підтвердження того, що кошти на рахунок позивача надійшли злочинним шляхом та наявності рішення, прийнятого з цього питання правоохоронними органами.

Відповідачем не надано суду доказів про вчинення саме позивачем фінансових операцій, які містять ознаки шахрайства, на які Банк посилається в апеляційній скарзі, або інших дій, пов`язаний із легалізацією доходів, отриманих злочинним шляхом.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Посилання відповідача на те, що позивач здійснив незаконну фінансову операцію з отримання коштів шахрайським способом є лише припущенням, оскільки ніяких процесуальних рішень правоохоронних органів з цього питання відповідач суду не надав, а за приписами частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас, як зазначив відповідач, на підставі підозри у здійсненні позивачем зазначених дій відповідач зупинив фінансові операції позивача.

З матеріалів справи випливає, що у відповідача відсутні будь-які дані про те, що дії позивача містять ознаки шахрайства. Тривалість періоду блокування її рахунку свідчить про протиправність дій відповідача.

Належних доказів неправомірних дій збоку позивача, повідомлення його про зупинення права використовувати платіжний електронний засіб та причини такого зупинення, відповідачем не надано, а судом таких доказів не здобуто.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що з використанням карток позивача було здійснено незаконну діяльність.

Верховний Суд в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 235/5538/16-ц (провадження № 61-30301св18) дійшов висновку, що правомірність блокування карткового рахунку є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки.

У матеріалах справи відсутні докази дотримання банком зазначених вище вимог, а також здійснення позивачем незаконних операцій, на підставі чого було заблоковано її карткові рахунки.

За таких обставин, АТ КБ «ПриватБанк» не доведена правомірність обмеження права доступу позивача до власних коштів та вільного розпорядження ними.

Колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, посилання відповідача на те, що картки є власністю банку та на те, що строк дії деяких карток закінчився.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: