Єдиний унікальний номер судової справи: 488/1044/18
Провадження № 22-ц/812/501/24
Суддя-доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

22 квітня 2024 року м. Миколаїв Справа № 488/1044/18

Миколаївській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Серебрякової Т.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Яковлевою Інною Олександрівною, на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Чернявської Я.А., в приміщенні цього ж суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу, стягнення коштів за договором, витрат на ремонт будинку,

встановив:

28 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу, стягнення коштів за договором, витрат на ремонт будинку.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 28 серпня 2012 року вона, маючи на меті придбати у власність житловий будинок, уклала з відповідачем ОСОБА_3 договір про намір (попередній договір купівлі-продажу), за яким остання зобов`язувалася у строк не пізніше 01 березня 2015 року продати їй житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 42, 10 кв.м.

За умовами даного договору вона передала відповідачу завдаток у розмірі 20000 грн та зобов`язувалась до 01 березня 2015 року сплатити відповідачу всю суму вартості житлового будинку в розмірі 165000 грн.

Укладений між сторонами попередній договір купівлі-продажу породжував її право на житловий будинок АДРЕСА_1 .

У зв`язку зі складними житловими умовами, пов`язаними з відсутністю особистого житла, позивач погодила з відповідачем проведення ремонтних і оздоблювальних робіт у житловому будинку, на яке мала право на підставі попереднього договору купівлі-продажу від 28 серпня 2011 року, що було викликано необхідністю забезпечити можливість вселення у житловий будинок та проживання. Передача ключів від житлового будинку була здійснена під час укладання договору про намір (попереднього договору купівлі-продажу).

Станом на 01 березня 2015 року відповідач відмовилась виконувати умови попереднього договору купівлі-продажу.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за попереднім договором є істотним порушенням умов договору, що згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України є підставою для розірвання попереднього договору купівлі-продажу від 28 серпня 2012 року.

Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ч. 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов договору вона (позивач) має право вимагати від ОСОБА_3 відшкодування заподіяних їй збитків.

Так, при укладенні попереднього договору нею сплачено завдаток у розмірі 20000 грн. У подальшому на виконання умов договору згідно із розписки відповідачу передано ще 72 900 грн. Всього загальна сума сплачених за житловий будинок коштів складає 92 900 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов попереднього договору купівлі-продажу від 28 серпня 2012 року, згідно із умовами п. 9 цього договору відповідач зобов`язана повернути їй подвійну суму, що становить 185 800 грн. (92900*2).

Позивач зазначала, що розпочавши з дозволу відповідача ремонт у житловому будинку, на будівельні матеріали, сантехнічне обладнання, оздоблювальні та ремонтні роботи вона витратила кошти в розмірі 710 432 грн 17 коп., що підтверджується висновком № 152/17 експертного будівельно-технічного дослідження від 11 грудня 2017 року.

Посилаючись на викладене, позивач просила розірвати попередній договір про наміри (попередній договір купівлі-продажу) від 28 серпня 2012 року, стягнути з відповідача суму завдатку в подвійному розмірі 185 800 грн, вартість будівельних робіт 710 432 грн 17 коп. та сплачені судові витрати 14 810 грн, а всього на загальну суму 896 232 грн. 17 коп.

28 березня 2018 року провадження у даній справі відкрито суддею Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою того ж суду від 03 грудня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення. Постановлено скасувати заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року та призначити справу до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Корабельного районного суду м.Миколаєва №2/488/64/23 від 31 травня 2023 року у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 з посади судді Корабельного районного суду м. Миколаєва у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №488/1044/18.

Протоколом потворного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2023 року справу передано судді Чернявській Я.А.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2023 року справа прийнята суддею до провадження та призначено судове засідання на 25 липня 2023 року.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2024 року позов ОСОБА_1 на підставі частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явилася в судове засідання, про час, дату та місце розгляду справи (29 листопада 2023 року та 25 січня 2024 року) повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її та її представника відсутності не подала .

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, позивач, діючи через свого представника - адвоката Яковлеву І.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом надсилались позивачу повістки про виклик до суду за місцезнаходженням житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому позивач фактично перебувала на момент подачі позову у 2018 році. Проте судом не надсилалось повісток за місцем проживання ОСОБА_1 , зареєстрованим у встановленому законом порядку. До того ж у зв`язку з військовими діями позивач була змушена виїжджати в різні куточки України, але постійно контролювала отримання викликів до суду, пов`язаних з розглядом справи за місцем її реєстрації.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала не в повній мірі відповідає.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог статей 128-131 ЦПК України.

За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В той же час, частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, з аналізу вищезазначених норм процесуального права вбачається, що підставою залишення позовної заяви без розгляду є повторна неявка позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З матеріалів справи вбачається, що справа перебуває у провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва з 2018 року.

28 березня 2018 року провадження у даній справі відкрито суддею Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою того ж суду від 03 грудня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення. Постановлено скасувати заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року та призначити справу до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Корабельного районного суду м.Миколаєва №2/488/64/23 від 31 травня 2023 року у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 з посади судді Корабельного районного суду м. Миколаєва у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №488/1044/18.

Протоколом потворного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2023 року справу передано судді Чернявській Я.А.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2023 року справа прийнята суддею до провадження та призначено судове засідання на 25 липня 2023 року.

В зазначений день у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи розгляд справи був відкладений на 03 жовтня 2023 року. Наступне судове засідання з тих же причин було відкладене на 29 листопада 2023 року.

Судову повістку про виклик у судове засідання позивач отримала 11 листопада 2023 року за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 124).

29 листопада 2023 року у зв`язку з неявкою учасників справи розгляд справи був відкладений на 25 січня 2024 року (а.с. 125). Як вбачається з поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 судова повістка була надіслана позивачу 18 грудня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 та повернута на адресу суду з відміткою - «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 126), що відповідно до положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є врученням повістки адресату.

Доводи апеляційної скарги позивача про не надсилання судом судових повісток за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до положень п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказала адресу її місця проживання, як АДРЕСА_1 . Заяв про зміну місця проживання ОСОБА_1 , поданих в порядку ст. 131 ЦПК України матеріали справи не містять.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання 25 січня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з неявкою учасників справи (а.с. 130).

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

З протоколу судового засідання від 31 січня 2024 року вбачається, що в зазначений день відбулося судове засідання за відсутності учасників справи, які, як вважав суд, були належним чином повідомленими про день, час і місце судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд видалився до нарадчої кімнати та повернувшись оголосив оскаржувану ухвалу суду, роз`яснивши строк та порядок її оскарження.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про направлення учасникам справи та отримання ними судової повістки на 31 січня 2024 року.

За таких обставини, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що позивач був завчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи 31 січня 2024 року.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши положень вищезазначених процесуальних норм, залишив без розгляду позовну заяву без достатніх на те правових підстав, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За таких обставин, ухвала суду, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, на підставі пункту 3 частини першої статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 379, 382 ЦПК України суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Яковлевою Інною Олександрівною задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, у випадках та з підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Т.В. Серебрякова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови виготовлений 22 квітня 2024 року.