ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8857/18 Головуючий суддя І інстанції Маньковська О.О.
Провадження № 22-ц/818/1199/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: заміна сторони у виконавчому провадженні
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 січня 2024 року, по справі за заявою Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

КП «Салтівське трамвайне депо» 30 червня 2023 року звернулось до суду із заявою про заміну сторони боржника КП «Салтівське трамвайне депо» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року у справі № 641/8857/18 про стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суми інфляційних витрат в розмірі 296324,57 грн. та 3 % річних в розмірі 43570,49 грн., а всього 339895,06 грн. на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод», яке не припинило свою діяльність.

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 року у справі № 641/8857/18 було задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчих листах виданих у вказаній справі. Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.06.2023 КП «Харківський вагоноремонтний завод», КП «ВАРЗ» знаходиться в стані припинення, отже на даний час КП «ВАРЗ» не припинило свою діяльність та являється боржником у справі, а тому відповідно до ст. 442 ЦПК України є підстави для заміни КП «Салтівське трамвайне депо» його правонаступником.

На підтвердження доводів заяви 26.09.2023 заявником було надано до суду першої інстанції копію рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 про відміну рішення 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 «Харківський вагоноремонтний завод» про припинення його діяльності шляхом реорганізації (а.с. 201).

01.11.2023 року директор КП «Харківський вагоноремонтний завод» ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про підтримання заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження на КП «Харківський вагоноремонтний завод» у даній справі. Вказав, що на підставі рішенням 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 про відміну рішення 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 «Харківський вагоноремонтний завод» про припинення його діяльності шляхом реорганізації, було внесено інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внаслідок чого КП «Харківський вагоноремонтний завод» здійснює свою господарську діяльність та самостійно несе відповідальність за власним зобов`язанням (а.с. 219).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року у задоволенні заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі представник КП «Салтівське трамвайне депо» посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та заяву задовольнити.

Скарга мотивована тим, що рішенням 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року №429/23 відмінено рішення 31 сесії ХМР 6 скликання від 26.02.2014 року №1505/14 «Про припинення діяльності КП «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації». На підставі цього рішення було внесено інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказує, що таким чином процесуальні права та обов`язки КП «Харківський вагоноремонтний завод» були відновлені та відсутні будь-які правові підстави для матеріальної відповідальності КП «Салтівське трамвайне депо» на підставі рішення про стягнення заборгованості з КП «Харківський вагоноремонтний завод».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що апелянт будучи правонаступником заінтересованої особи, на протязі 9 років ухилявся від завершення процедури припинення заінтересованої особи, в результаті чого на виконання рішення суду до теперішнього часу не стягнуто ніяких коштів.

Вказує, що заявником не вказано в заяві та не надано до суду доказів матеріального правонаступництва від нього до заінтересованої особи, отже відсутні підстави для переходу від апелянта до заінтересованої особи процесуальних прав у виконавчому провадженні.

Зазначає про відсутність такої підстави для заміни сторони виконавчого провадження як те, що підприємство на даний час не припинило свою діяльність.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не повністю відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції зазначив, що рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, яким скасовано рішення 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 1505/14 від 26.02.2014 "Про припинення діяльності комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод" шляхом реорганізації", на яку вказує Боржник, згідно норм діючого законодавства, не є підставою для заміни Боржника у Виконавчому Провадженні.

Правонаступництво можливе у разі вибуття однієї сторони та заміни сторони її правонаступником. Правонаступництво щодо юридичної особи можливо лише у випадку припинення юридичної особи в результаті реорганізації або ліквідації, проте відомостей про ліквідацію КП «Салтівське трамвайне депо» або про його реорганізацію з передачею прав і обов`язків КП «Харківський вагоноремонтний завод» суду не надано.

Також, суд взяв до уваги, що ухвала Комінтернівського районного суду у даній справі 641/8857/18 від 12.04.2023 щодо заміни сторони у ВП № НОМЕР_1, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01.08.2023, на даний час не скасована.

У пп. 51-53 рішення Європейського Суду з прав людини від 15.01.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» зазначено, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь- якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення суми.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про відсутність підстав для заміни боржника, за виключенням вищевказаних мотивів з покликанням на рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, яким КП «Салтівське трамвайне депо» не обґрунтувала свою заяву про заміну боржника.

Суд помилково не звернув на це уваги та не з`ясував, що заява про заміну боржника була подана до суду за два місяці до того, як вказане рішення органу місцевого самоврядування було ухвалене, та що згідно матеріалів справи заявник не доповнював підстави своєї заяви на день її розгляду по суті.

Тому, відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України вказане посилання в оскарженій ухвалі суду першої інстанції на рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 підлягає виключенню з мотивів про відмову у задоволенні заяви про заміну боржника, а оскаржена ухвала - відповідній зміні.

Разом з тим, доводи скарги не спростовують інші висновки суду першої інстанції, на підставі яких суд першої інстанції ухвалив судове рішення, яке в цілому відповідає нормам цивільного матеріального та процесуального права. Наведені у відзиві на апеляційну скаргу аргументи знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.

Судом встановлено, що 11.02.2019 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/8857/19 за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення суми, заявлені позовні вимоги задоволені, присуджено до стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_3 суму інфляційних витрат в розмірі 296324 (двісті дев`яносто шість тисяч триста двадцять чотири) грн. 57 коп., та 3% річних в розмірі 43570 (сорок три тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 49 коп., а разом 339895 (триста тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 грн.

02.02.2023 до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження звернувся ОСОБА_3 , посилаючись на те, що рішенням Харківської міської ради від 26.02.2014 року за № 1505/14 припинено діяльність Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо».

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 року заяву ОСОБА_3 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено сторону боржника - Комунальне підприємство «Харківський вагоноремонтний завод» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року у справі № 641/8857/19 про стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_3 суми інфляційних витрат в розмірі 296324,57 грн. та 3% річних в розмірі 43570,49 грн., а всього 339895,06 грн., на його правонаступника - Комунальне підприємство «Салтівське трамвайне депо», , м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, буд.109.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01.08.2023 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 року залишено без змін.

У згаданій постанові суду апеляційній інстанції встановлено, що на підставі п. 1 Рішення Харківської міської ради від 26.02.2014 року № 1505/14 КП «Салтівське трамвайне депо» є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків КП «Харківський вагоноремонтний завод» і таке правонаступництво (універсальне правонаступництво) не пов`язується з державною реєстрацією припинення боржника, тому датою виникнення універсального правонаступництва, яке припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання рішення № 1505/14 від 26.02.2014 року, з якої КП «Салтівське трамвайне депо» є правонаступником КП «Харківський вагоноремонтний завод».

Після цього рішенням Харківської міської ради № 429/23 від 18.08.2023 року скасовано рішення 31 сесії Харківської міської рали 6 скликання від 26.02.2014 № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації» та згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 05.09.2023 року КП «Харківський вагоноремонтний завод» вже не перебуває в стані припинення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Всупереч вимог ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції не звернув уваги та не з`ясував, що відповідно до встановлених судом обставин на день звернення КП «Салтівське трамвайне депо» до суду із заявою про заміну Боржника, 30 квітня 2023 року, на день заміни Боржника на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 року та набрання нею чинності відповідно до вищевказаної постанови суду апеляційної інстанції 01.08.2023, - рішення Харківської міської ради № 429/23 від 18.08.2023 року не було ухвалене, а отже заміна Боржника у даному випадку відбулася до його ухвалення Харківською міською радою. Оскільки процесуальне правонаступництво відбувається на підставі матеріального, тому з урахуванням вказаних правових висновків у даному випадку заявник має доводити цей юридичний факт.

У доводах своєї заяви про заміну Боржника КП «Салтівське трамвайне депо» в якості її підстав не покликалося на згадане рішення Харківської міської ради, якого на той день не існувало, та не доповнювало підстави своєї заяви на день її розгляду судом першої інстанції по суті.

Відповідно до передбаченого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому вказане рішення Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 перебуває поза межами підстав розглянутої судом першої інстанції заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну Боржника. З цих підстав колегія суддів вважає за необхідне виключити цей мотив з оскарженого судового рішення.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20) зазначено, що «забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності».

За змістом частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «По виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом частини першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним в постанові від 14 вересня 2020 року (справа №296/443/16-ц, провадження №61-16634ск19): «у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий».

Згідно ч.ч. 1, 4, 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Підприємство КП "САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО" зареєстровано 13.07.2011 і на день ухвалення оскарженого судового рішення не знаходиться у стані припинення.

У даному випадку визначений чинною ухвалою суду першої інстанції боржник КП «Салтівське трамвайне депо» на день розгляду його заяви про заміну боржника не припинив свою діяльність. Згаданим рішенням Харківської міської ради № 429/23 від 18.08.2023 року, яке у розумінні вказаних норм ст.ст. 11, 202 ЦК України є одностороннім правочином, не передбачено повернення присудженого судом для сплати стягувачу ОСОБА_1 кредиторської заборгованості заборгованості від КП «Салтівське трамвайне депо» - до КП «Харківський вагоноремонтний завод», відповідних доказів такої передачі заявник до суду не надав.

З цих підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заявник не є належним боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення у даній справі. Доводи скарги наведених з цього приводу висновків суду у повній мірі не спростували.

Оскільки суд першої інстанції дійшов суті законного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні з КП «Салтівське трамвайне депо» на КП «Харківський вагоноремонтний завод», - колегія суддів задовольняє скаргу лише в частині зміни мотивів оскарженого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні заяви Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" про заміну сторони виконавчого провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 22 квітня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.В.Маміна.