Справа № 199/1873/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі у м.Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна, про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, де заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна.

В обґрунтуванні заявлених вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина заявника ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

У встановлений законом строк заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано на території російської федерації та свідоцтво про шлюб було втрачено, тому на теперішній час у заявника відсутня можливість звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану російської федерації для повторного отримання свідоцтва про шлюб чи його копії.

Тому, посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, Україна, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Каменка Криворізького району Ростовської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували у шлюбі з 08.09.1957 року, місце реєстрації шлюбу: Відділ ЗАГСу м. Ростова на Дону.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Клименко В.П. підтримав заявлені вимоги, просив справу слухати за його відсутності, про що надав письмову заяву.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.09.1957 року уклав шлюб із ОСОБА_2 , який було зареєстровано Відділом ЗАГСу м. Ростова на Дону. Даний факт підтверджується відповідними штампами про укладення шлюбу у паспорті заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 7 зворот, 11 зворот).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 10.11.1961 року, та свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 від 08.06.1958 року, батьком зазначений ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с.14).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 03.04.1996 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.02.2018 року, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №231 (а.с.9).

У встановлений законом строк заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с.8).

У зв`язку з тим, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано на території російської федерації та свідоцтво про шлюб було втрачено, тому на теперішній час у заявника відсутня можливість звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану російської федерації для повторного отримання свідоцтва про шлюб чи його копії.

Вказані докази є належними та допустимими, відповідають вимогам ст. ст. 76-80 ЦПК України .

Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, якщо в органах РАГСу не зберігся відповідній запис чи відмовлено у його відновленні, або він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту цивільного стану. Із заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен із них.

Суд вважає, що факт реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, які були у сукупності досліджені судом. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Встановлення факту реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно заявнику для реалізації свого права на спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи заявника та наявні підстави для задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна, про встановлення факту реєстрації шлюбу, - задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, Україна, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Каменка Криворізького району Ростовської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували у шлюбі із 08.09.1957 року, місце реєстрації шлюбу: Відділ ЗАГСу м. Ростова на Дону.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Березинська, 26/3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної

інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні

було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи

(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк

обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко