Справа № 464/5106/23
пр.№ 2/464/55/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Шманько О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Б`яла Подляска, Республіка Польща, матір`ю якої є ОСОБА_3 . В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що в червні 2021 року познайомився з відповідачем ОСОБА_3 , між ними склались близькі відносини, вони вирішили створити сім`ю та зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Станом на той час, коли сторони мали намір зареєструвати шлюб, відповідач ОСОБА_3 не досягла шлюбного віку та перебувала у стані вагітності, у зв`язку з чим звернулась до суду з заявою про надання дозволу на укладення шлюбу. Так, у своїй заяві остання зазначила, що визнання права на шлюб є необхідним та відповідає її інтересам, вона та ОСОБА_1 мають взаємні почуття любові, вона перебуває у стані вагітності, а відтак необхідно зареєструвати шлюб до досягнення нею відповідного віку та до народження дитини. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2022 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про надання дозволу на укладення шлюбу та призначено до розгляду. Однак, у зв`язку із початком повномасштабної війни росії проти України, перебування ОСОБА_3 на восьмому місяці вагітності, враховуючи її стан здоров`я, сторони разом з батьками вирішили, що ОСОБА_3 необхідно тимчасово виїхати за межі України в Республіку Польща. Незважаючи на те, що вони не змогли офіційно зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, 12.02.2022 уклали церковний шлюб та за кошти батьків позивача організували весілля. 28.02.2022 ОСОБА_3 у супроводі матері позивача ОСОБА_5 виїхали в Республіку Польща. Позивачу достовірно відомо, що 27.04.2022 ОСОБА_3 народила їх спільну дитину Ізабеллу. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини батьком дитини зі слів матері вказано вигадану особу ОСОБА_6 та вона статус одинокої матері. Проте в Україні триває війна, позивач, будучи особою призовного віку, не вправі виїжджати за межі України, щоб зареєструватись батьком дитини та повернути її. На прохання позивача матір ОСОБА_5 декілька разів їздила до Республіки Польща та зустрічалась з ОСОБА_3 . Відомо, що відповідач перебувала на лікуванні в психіатричному шпиталі, оскільки перенесла нервовий зрив. Після народження дитини ОСОБА_3 деякий час проживала з донькою, однак згодом залишила дитину опікунській сім`ї та виїхала у м. Варшава Республіки Польща. Позивач хвилюється, що його рідна донька знаходиться під опікою чужих людей, переживає, щоб відповідач не відмовилася від їх дитини, маючи статус одинокої матері, а доньку не усиновили. Відповідач припинила будь-яке спілкування з позивачем та жодного зв`язку з ним не бажає підтримувати. Оскільки відповідач не отримувала в Україні свідоцтва про народження дитини, не бажає повертатись в Україну та подати спільну з позивачем заяву про реєстрацію дитини в Україні, відтак змушений звернутись до суду з позовом про визнання батьківства.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, будучи за його згодою допитаним судом як свідок, позов підтримав з підстав, що викладені в такому. Додатково зазначив, що через три місяці після знайомства з ОСОБА_3 підтримували фізичну близькість та згодом остання повідомила, що вагітна і погодилась на пропозицію одруження. Через пів року сторони почали спільно проживати у батьків позивача. Під час вагітності супроводжував відповідачку до лікарів, турбувався про її стан та здоров`я, надавав необхідні кошти. 12.02.2022 сторони уклали церковний шлюб та відсвяткували весілля, організоване за кошти батьків позивача. 28.02.2022 відповідач у супроводі матері позивача ОСОБА_5 через війну, постійні повітряні тривоги та обстріли виїхала до Республіки Польща. 27.04.2022 у сторін народилась донька Ізабелла, а відповідач отримала статус одинокої матері. Матір позивача ОСОБА_5 часто навідувала невістку та онуку. Спочатку ОСОБА_3 визнавала факт батьківства ОСОБА_1 , надсилала фото та відео доньки. Однак згодом припинила спілкування з позивачем, однак у зв`язку з чим це відбулось, йому не відомо. Пропонував відповідачці бути разом, однак вона категорично відмовлялась, почала стверджувати, що він не є батьком дитини, заблокувала його в усіх можливих засобах зв`язку, соціальних мережах. Вказав, що ОСОБА_3 приховала від нього свій вік. Йому відомо, що ОСОБА_3 разом з їх дочкою певний час проживала в опікунській сім`ї. Зазначив, що бажає виховувати доньку та опікуватись нею.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що викладені в такому, просила суд позов задовольнити. Додатково зазначила, що зі слів матері позивача ОСОБА_5 , яка неодноразово навідувала ОСОБА_3 та бачилася з онукою, відомо, що невістка після пологів перенесла нервовий зрив та лікувалась в психіатричному шпиталі. Спочатку ОСОБА_3 проживала разом з донькою в опікунській сім`ї, однак згодом виїхала у м. Варшава, залишивши дитину. ОСОБА_5 достовірно відомо, що онука Ізабелла знаходиться в опікунській сім`ї, яка не має дітей. Остання неодноразово їздила до онуки, цікавилась нею, зверталась в органи прокуратури та до юристів у Республіці Польща. Мати дитини не бере жодної участі в її вихованні та утриманні, припинила відносини з позивачем, а номер телефону, за яким відбувалось між ними спілкування, заблокувала, жодних зв`язків не підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки за адресою місця реєстрації, надіслання смс-повідомлення та повідомлень у соціальних мережах, розміщення інформації про розгляд справи на офіційному веб-сайті Сихівського районного суду м. Львова, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву.

Судом, на підставі положень статей 223, 280 ЦПК України, враховуючи також відсутність відповідних заперечень позивача та представника позивача, здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України).

Отже, за змістом зазначених норм, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, згідно з якою, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 2 ст. 128 Сімейного кодексу України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Встановлено, 09.02.2022 ОСОБА_3 звернулася до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про надання права на шлюб, оскільки на час звернення з такою заявою остання досягла шістнадцятирічного віку, що згідно з діючим законодавством України не надає їй права на укладення шлюбу (а.с. 20-21).

Як випливає з тексту заяви ОСОБА_3 про надання права на шлюб, заявник вказала, що реєстрація шлюбу з ОСОБА_1 відповідає її інтересам, вони кохають один одного, зацікавлені в народженні дитини та реєстрації шлюбу до народження дитини, її та нареченого ОСОБА_7 підтримують батьки останнього, не заперечують щодо укладення шлюбу.

Як видно з довідки КНП «4-та міська поліклініка м. Львова» від 18.01.2022 №8, станом на 18.01.2022 ОСОБА_3 , 2005 р.н., перебувала у стані вагітності, термін вагітності 26-27 тижнів (а.с. 25).

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2022 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_3 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про надання права на шлюб неповнолітній особі (а.с. 27).

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 12.02.2022 уклали церковний шлюб у храмі Покрови Пресвятої Богородиці с. Підгірне, що підтверджується свідоцтвом таїнства вінчання та фотознімками (а.с. 8-11).

Як видно з копії свідоцтва про народження, виданого 05.05.2022 відділом реєстрації актів цивільного стану Б`яла Подляска Люблінського воєводства Республіки Польща, номер актового запису 0661011/00/UA/2022/938698, та нотаріально засвідченого перекладу такого, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в міста Б`яла Подляска, Республіка Польща, в графі «мати» зазначено « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «батько» зазначено « ОСОБА_6 ». Відомості про народження дитини записані на підставі заяви матері ОСОБА_3 (а.с. 44-47, 157-159).

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.05.2022 заяву ОСОБА_3 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про надання права на шлюб неповнолітній особі залишено без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою у судове засідання заявниці ОСОБА_3 та законного представника (а.с. 41).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народилась у період, коли сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Допитана в судовому засідання як свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , надала показання про те, що влітку 2021 року син познайомив її з дівчиною ОСОБА_3 , однак враховуючи їх юний вік спільно проживати їм не дозволила, незважаючи на прохання останньої та твердження щодо неможливості проживання з матір`ю, яка зловживає алкоголем. Цього ж року у вересні дізналась про вагітність ОСОБА_3 , а відтак наполягла на реєстрації шлюбу, однак з`ясувалось, що невістка не досягла шлюбного віку. Надалі остання звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб. Сторони 12.02.2022 уклали церковний шлюб та відсвяткували весілля. Оскільки вагітність невістки проходила важко, остання постійно хвилювалась через обстріли та повітряні тривоги, на прохання сина завезла ОСОБА_9 до сестри її матері, що проживає в Республіці Польща. 27.04.2022 народилась онука Ізабелла, сторони спілкувались через відеозв`язок, вели листування, ОСОБА_9 надсилала фото дитини. Під час спілкування ОСОБА_9 повідомляла, що не бажає повертатись в Україну та очікує приїзду ОСОБА_1 . ОСОБА_10 доглядала дитину самостійно. В жовтні 2022 року повідомляли останній про, те що їх знайомий приїде транспортним засобом та забере її з дитиною в Україну. Однак з невідомих причин ОСОБА_9 обірвала з ними спілкування, заблокувала їх номер телефону. Невдовзі спільні знайомі повідомили, що ОСОБА_3 залишила доньку опікунській сім`ї, в якій проживала та яка опікувалась нею, оскільки вона була на той час неповнолітньою. ОСОБА_3 в Республіці Польща була оформлена як одинока матір. ОСОБА_5 поїхала до міста Б`яла Подляска, Республіки Польща, відшукала ОСОБА_3 , яка перебула в психіатричній клініці. Просила останню показати дитину, проте онуку їй не надали. В клініці ОСОБА_9 повідомила, що хоче жити для себе та буде проживати у подруги. ОСОБА_5 дізналась, що невістка змінила три опікунські сім`ї, остання з яких була сім`я психологів, що не мають власних дітей та які імовірно мали вплив на невістку. Також свідку вдалось зустрітись з опікуном, де перебуває онука, проте остання прибула на зустріч налаштованою агресивно, налагодити з нею контакт та спілкування не вдалось. Зазначила, що ОСОБА_9 визнавала факт батьківства ОСОБА_11 . Син піклувався про неї, допомагав їй відвідувати медичні огляди, оплачував ліки, вони проживали разом однією сім`єю.

Свідок ОСОБА_12 надала показання про те, що товаришує, часто спілкується та навідує сім`ю ОСОБА_13 . Від ОСОБА_5 дізналась про вагітність ОСОБА_3 та підготовку до весілля, на якому довідалась, що відповідач є неповнолітньою та перебуває на сьомому місяці вагітності. Зазначила, що сторони у справі проживали у батьків ОСОБА_11 , бачила їх разом. ОСОБА_5 разом з невісткою виїхала до Республіки Польща, однак ОСОБА_5 довелось повернутись через стан здоров`я її матері. ОСОБА_5 показувала їй фото онуки. Згодом дізналась, що ОСОБА_9 залишила дитину, і після почутого ОСОБА_5 одразу поїхала до невістки. Каміла ніколи не заперечувала, що ОСОБА_1 є батьком дитини.

Як видно з листа Генерального консульства України в Любліні від 12.04.2024, адресованого ОСОБА_1 , малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває під тимчасовою опікою сім`ї громадян Польщі.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 14.11.2023 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Сторін у справі попереджено про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України, а також роз`яснено, що судова молекулярно-генетична експертиза батьківства може бути проведена за наявності всіхучасників експертизи, у визначений експертною установою час за наявності паспортів та свідоцтва про народження дитини.

Про дату, час та місце проведення експертизи відповідача ОСОБА_14 повідомлено у встановленому законом порядку усіма можливими способами.

Проте ухвала суду від 14.11.2023 щодо проведення судової молекулярно-генетичної експертизи повернута до суду без виконання, у зв`язку із неприбуттям 01.02.2024 ОСОБА_3 разом з дитиною ОСОБА_4 до експертної установи для відібрання зразків, до Львівського НДЕКЦ МВС України прибув ОСОБА_1 (а.с. 135-136).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 4, п. 3 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як встановлено судом, у визначену дату явки, а саме 01.02.2024 відповідач із дитиною до експертної установи не з`явилась без поважних причин. Відповідачем ОСОБА_3 не надано належних та достатніх доказів на спростування даних обставин, а саме поважності неприбуття відповідача із дитиною до експертної установи, клопотання про повторне направлення справи для проведення експертизи від відповідача не надходило, що свідчить про ухилення відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної ухвалою суду.

При цьому, судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідачки разом із дитиною у її проведенні.

З листування з відповідачем ОСОБА_3 у соцмережах з`ясовано, що остання отримала позовну заяву та інші документи судової справи, в тому числі ухвалу суду про призначення молекулярно-генетичної експертизи, однак зазначила, що не має наміру брати участі в судовому розгляді, висловлювала бажання відмовитись від батьківських прав та серед іншого зазначила: «це буде раніше, ніж буде доведено, що він її батько», «напевно ще не раз Вова буде мати дитину». (а.с. 104-105, 110-111).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сукупність вищевказаних доказів у справі, зокрема, спільне проживання відповідача разом із позивачем без державної реєстрації шлюбу до народження дитини у будинку батьків позивача, звернення ОСОБА_3 до суду з заявою про надання права на шлюб неповнолітній особі, у зв`язку з вагітністю, заінтересованою особою в якій був зазначений саме ОСОБА_1 , укладення ними церковного шлюбу, святкування весілля, а також фотознімками, що ці обставини підтверджують, показаннями свідків та листуванням з ОСОБА_3 у соцмережах, надає підстави для висновку про походження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, позовні вимоги про визнання батьківства необхідно задовольнити та таке рішення суду у передбаченому відповідними нормами законодавства порядку може бути підставою для складення нового або внесення змін до існуючого актового запису про народження дитини.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 247, 258 259, 280 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Підгірне, Львівської області, Львівського району, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Б`яла Подляска, Республіка Польща, матір`ю якої є ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженка м. Львова, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженки м. Львова, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Підгірне, Львівської області, Львівського району, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженки м. Львова, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.04.2024.

Головуючий Дулебко Н.І.