Справа № 154/3890/21 Головуючий у 1 інстанції: Каліщук А. А.
Провадження № 22-ц/802/363/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої затопленням квартири, за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Омелянюка Миколи Володимировича на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 13 вересня 2021 року його квартиру було затоплено. Того ж дня комісією Колективного підприємства «Управляюча житлова компанія» Володимир-Волинської міської ради (далі КП «УЖК») був складений акт обстеження квартири, в якому зазначено про те, що в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 3,9 кв. м, замочені віконні відкоси (гіпсовані) площею 1,9 кв. м, замочена стеля (гіпсована) 4,7 кв. м, замочена підлога (ламінат) площею 12,9 кв. м; в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 31,4 кв. м, замочена стеля (гіпсована) площею 0,9 кв. м, замочена підлога (ламінат) площею 14,2 кв. м; в коридорі замочена підлога (ламінат) площею 5,3 кв. м, а також зазначено, що затоплення відбулось сусідами зверху з квартири № 18 , власником якої є відповідачка ОСОБА_2 , причиною затоплення є відкриті крани для випуску повітря на радіаторах опалення в квартирі № 18 .

Згідно з висновком № 22/005 судової будівельно-технічної експертизи від 22 вересня 2021 року, проведеної ТзОВ «Володимир Таір-Експерт», вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень квартири АДРЕСА_1 складає 60 812,30 грн.

Згідно з висновком експерта ТзОВ «Володимир Таір-Експерт» від 27 вересня 2021 року вартість ремонтних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень меблів внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , складає 8 614 грн.

Позивач також зазначав, що добровільно відшкодувати завдану йому шкоду відповідачка відмовляється.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки 69 426 грн майнової шкоди, завданої внаслідок залиття його квартири, 8 800 грн витрат на проведення будівельно-технічної експертизи, 908 грн судового збору.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 січня 2024 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 69 426 грн майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 грн судового збору, 8 800 грн витрат за проведення експертизи.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Омелянюк М. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що з вини відповідачки ОСОБА_2 позивачу внаслідок затоплення його квартири була заподіяна майнова шкода, яка підлягає стягненню з відповідачки в користь позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 січня 2005 року № 6150993 (а. с. 20).

Судом також встановлено, що 13 вересня 2021 року належна позивачу ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 була затоплена, про що 13 вересня 2021 року комісією Колективного підприємства «Управляюча житлова компанія» у складі заступника директора ОСОБА_5, майстра ОСОБА_3 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_4 був складений відповідний акт, у якому зазначено, що при обстеженні квартири виявлено, що в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 3,9 кв. м, замочені віконні відкоси (гіпсовані) площею 1,9 кв. м, замочена стеля (гіпсована) 4,7 кв. м, замочена підлога (ламінат) площею 12,9 кв. м; в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 31,4 кв. м, замочена стеля (гіпсована) площею 0,9 кв. м, замочена підлога (ламінат) площею 14,2 кв. м; в коридорі замочена підлога (ламінат) площею 5,3 кв. м (а. с. 9).

У складеному акті крім цього зазначено, що затоплення квартири позивача ОСОБА_1 відбулось сусідами зверху з квартири № 18 , власником якої є відповідачка ОСОБА_2 . Причиною затоплення є відкриті крани для випуску повітря на радіаторах опалення в квартирі № 18 (а. с. 9).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 22 вересня 2021 року, проведеної ТзОВ «Володимир Таір-Експерт», вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень квартири АДРЕСА_1 складає 60 812,30 грн (а. с. 24-47).

Згідно з висновком експерта від 27 вересня 2021 року вартість ремонтних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень меблів внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , складає 8 614 грн (а. с. 12-19).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є , зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як передбачено частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У пункті 2 своєї постанови № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з частинами 4, 5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За положеннями статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди), використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до пункту 11 Правил, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить у належному і технічно справному стані, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

При цьому судом встановлено, що 13 вересня 2021 року комісією у складі заступника директора Колективного підприємства «УЖК» ОСОБА_5, майстра ОСОБА_3 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_4 був складений акт, у якому зазначено, що при обстеженні квартири позивача було виявлено, що в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 3,9 кв. м, замочені віконні відкоси (гіпсовані) площею 1,9 кв. м, замочена стеля (гіпсована) 4,7 кв. м, замочена підлога (ламінат) площею 12,9 кв. м; в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 31,4 кв. м, замочена стеля (гіпсована) площею 0,9 кв. м, замочена підлога (ламінат) площею 14,2 кв. м; в коридорі замочена підлога (ламінат) площею 5,3 кв. м. Окрім цього у складеному акті зазначено, що затоплення відбулось сусідами зверху з квартири № 18 , власником якої є відповідачка ОСОБА_2 , причиною затоплення є відкриті крани для випуску повітря на радіаторах опалення в квартирі № 18 (а. с. 9).

Зазначений акт був затверджений директором Колективного підприємства «Управляюча житлова компанія» Володимир-Волинської міської ради.

Отже, судом встановлено, що з вини відповідачки ОСОБА_2 була затоплена квартира позивача ОСОБА_1 , внаслідок чого останньому була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 69 426,00 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про недостовірність висновку судово-будівельної експертизи та висновку експерта з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 10 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За матеріалами справи встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 25 квітня 2023 року задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_2 про призначення у цій справі судової будівельно-технічної експертизи для встановлення розміру майнової шкоди, завданої затопленням квартири позивача. Проте відповідачкою не було оплачено рахунок вартості проведення зазначеної експертизи, у зв`язку з чим ухвалу суду про призначення експертизи залишено без виконання.

Відповідно до висновку № 22/005 судової будівельно-технічної експертизи від 22 вересня 2021 року та висновку експерта від 27 вересня 2021 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень квартири АДРЕСА_1 складає 60 812,30 грн, а вартість ремонтних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень меблів внаслідок залиття приміщень у зазначеній квартирі складає 8 614 грн (а. с. 24-47, 12-19).

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що затоплення квартири позивача ОСОБА_1 відбулося з вини працівників КП «Управляюча Житлова Компанія» Володимир-Волинської міської ради, які здійснювали заміну кранів на батареї опалення, оскільки судом першої інстанції встановлено, що зазначена заміна кранів на батареї опалення була здійснена працівниками КП «Управляюча Житлова Компанія» Володимир-Волинської міської ради вже після затоплення квартири позивача.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість сторона відповідача не спростувала висновків суду першої інстанції і не надала суду доказів того, що затоплення квартири позивача відбулося не з вини відповідачки, хоча відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Омелянюка Миколи Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 січня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді