Справа № 462/1571/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 травня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді Боровкова Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику сторін цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «МІЛА-136» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 6865,50 грн. заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня 2021 року по грудень 2023 року, а також 844,15 грн. інфляційних втрат за період з серпня 2021 року по листопад 2023 року, судовий збір у розмірі 3028 грн. та судові витрати у розмірі 5000 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Протоколом №1 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «МІЛА-136» від 28 листопада 2019 року встановлено тариф на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого власники квартир повинні сплачувати 5 грн. за 1 кв. м площі, що їм належить. Відповідач з серпня 2021 року не здійснює оплату внесків за належну йому квартиру, у зв`язку з чим станом на грудень 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 6865,50 грн. У зв`язку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

26 березня 2024 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

Відповідач по справі належним чином повідомлялася судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Обслуговуючий кооператив «ЖБК «МІЛА-136» є юридичною особою, який діє на підставі Статуту, має свою печатку та рахунок в банківських установах /а.с.8-15/.

25 лютого 2004 була проведена державна реєстрація Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «МІЛА-136», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.6-7/.

Відповідно до п.2.5 Статуту Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «МІЛА-136» метою створення кооперативу є задоволення житлових, економічних, соціальних та інших потреб його членів (асоційованих членів) кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, трудової участі та майна, поділу між ними ризиків, витрат від діяльності кооперативу, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю

Згідно з п.2.8 Статуту Обслуговуючий кооператив «ЖБК «МІЛА-136» здійснює такі види діяльності, як належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні комунальних послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Пунктами 5.2.2 та 5.2.4 Статуту встановлено, що основними обов`язками члена кооперативу є виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу та сплата внесків, визначених Статутом кооперативу.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 359764539 від 24 грудня 2023 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 /а.с.20-22/.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 16 лютого 2024 року № 3856/24, виданою Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «МІЛА-136» /а.с.23/.

Таким чином, відповідач має обов`язок щодо відшкодування Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «МІЛА-136» послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом №1 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «МІЛА-136» від 28 листопада 2019 року встановлено тариф на утримання 4 під`їздів будинку та прибудинкової території (електроенергія, вивіз сміття, обслуговування, прибирання прибудинкової території та сходових кліток у під`їздах, оплата праці обслуговуючого персоналу), відповідно до якого власники квартир повинні сплачувати 5 грн. за 1 кв. м площі, що їм належить /а.с.16-19/.

Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Таким чином, відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користувався, зобов`язаний за них сплатити.

Відповідно до розрахунку заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 сума заборгованості відповідача по оплаті вказаних послуг за період з серпня 2021 року по грудень 2023 року складає 6865,50 грн. /а.с.5/, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, наслідком чого є порушення права позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк.

З метою досудового врегулювання спору Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «МІЛА-136» 05 січня 2024 року було направлено на адресу відповідача лист з вимогою про оплату № 40/1-1, однак відповідачем не було вчинено жодних дій для погашення заборгованості /а.с. 10/.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення у їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість по нарахуванню інфляційних втрат відповідача за період з серпня 2021 року по листопад 2023 року складає 844,15 грн.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем так і не надано спростування зробленого позивачем розрахунку щодо розміру заборгованості.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що відповідач не виконує зобов`язання по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території, а відтак з відповідача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 7709 грн. 65 коп. /6865,50 грн. + 844,15 грн./

Беручи до уваги, що позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, то судові витрати слід покласти на відповідача в силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. /а.с.32/.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд прийшов до наступних висновків.

У матеріалах справи міститься копії договору № 40/23 від 15 грудня 2023 року про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Кінашем Д.В., Додаткової угоди № 1 до договору, згідно з яким вартість за підготовку і подання позовної заяви становить 5000 грн., за підготовку і подання відповіді на відзив становить 3000 грн. та за участь в одному судовому засіданні становить 1000 грн. та Акту №1-1 приймання правничої допомоги, згідно з яким вартість за підготовку і подання позовної заяви становить 5000 грн.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, ціни позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 4 000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України , суд

ухвалив:

Позов Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «МІЛА-136» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «МІЛА-136» 7709 гривень 65 коп. заборгованості, 3028 гривні 00 коп. судового збору та 4000 гривні 00 коп. витрат на правничу допомогу. Всього стягнути 14737 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять сім) гривень 65 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «МІЛА-136» (79040, м. Львів, вул. Патона, буд.2, кв.35, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя:

Оригінал рішення.