Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2024 Справа №607/5178/24 Провадження №2/607/1704/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Крупи А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягувати з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання позивача, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і протягом усього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю та опікування ним.

В обґрунтування вимог вказує на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю. У зв`язку із воєнними діями на території України та з метою забезпечення належного лікування дитини, вона разом з дитиною виїхали за кордон до Бельгії. На даний час, відповідач участі у матеріальному утриманні їх спільної дитини та її, зокрема, не бере. Проте, відповідач є особою працездатного віку, стан його здоров`я дозволяє йому працювати, інших осіб на утриманні не має. Тому, враховуючи, що витрати на лікування, реабілітацію та утримання сина є значні, а вона не може повноцінно працювати у зв`язку з інвалідністю дитини, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 14.03.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. У позовній заяві просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.08.2016 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис №1365 та свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане 13.08.2016 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_6 ».

У даному шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 30.12.2016).

Згідно з медичним висновком №303 про дитину-інваліда віком до 18 років складеним 23.10.2022 лікарями КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» Тернопільської міської ради, за зверненням матері ОСОБА_1 , у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне захворювання, яке відповідає розділу ІХ, І, Х пункту 3, 3, 1 підпункту 3.1, 3.9, 1.1 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. Висновок дійсний до 14.11.2034.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №176/265/597 від 10.07.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на двобічну хронічну сенсоневральну глухоту Н90.3 та має супутні захворювання Q02, вроджену мікроцефалію, спастичний тетрапарез з перевагою в ногах з стійким помірно вираженим порушенням функцій ходи, збіжну косоокість лівого ока, затримку мовного розвитку, пов`язана із приглухуватістю. Хворому потрібно проходити соціальну, побутову, фізичну, психологічно-педагогічну, медичну реабілітації, лікувальний масаж, користуватись допоміжними засобами для ходіння.

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 отримали дозвіл на проживання у Бельгії, який дійсний до 04.03.2025.

Згідно витягів з реєстру Тернопільської територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Зважаючи на те, що платник аліментів за віком є працездатним, відсутність даних про інших утриманців, відсутність доказів про матеріальне становище позивача та відповідача, їх працевлаштування та отримання ними доходу, вік та стан здоров`я дитини, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд дійшов до переконання, що аліменти на утримання дитини слід визначити в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір, на думку суду, відповідає встановленому законодавцем рекомендованому мінімальному розміру аліментів на одну дитину.

Позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, як і доказів неспроможності утримання дитини нею на рівні з батьком.

Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів із відповідача на користь позивача на її утримання як дружини, яка проживає з дитиною з інвалідністю, суд виходить з такого.

Статтею 88 СК України передбачено право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. Якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України).

Аналізуючи надані позивачем докази у даній справі, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною - інвалідом, потребує постійного стороннього догляду, допомоги, оскільки його здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю порведінкою має ІІ-ІІІ ступінь обмеження, тобто він постійно залежний від допомоги інших осіб.

Позивач просить суд стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки остання не має власного доходу, отримує лише державну соціальну допомогу, що призначається особам, які опікуються дитиною з інвалідністю до 18 років, а тому у останньої відсутня можливість самостійно себе забезпечувати.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів матеріального стану відповідача (клопотань про витребування доказів також не було), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/12 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подачі позову протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування ним.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача у дохід держави слід стягнути 2422,40 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 05.03.2024, протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування ним.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Рішення складено та підписано 25.04.2024.

Головуючий суддя П. Я. Стельмащук