Єдиний унікальний номер справи 183/6188/23
Провадження № 2/183/469/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Петрієнко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за заявою керівника Новомосковської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,-

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2023 року керівник Новомосковської окружної прокуратури Данилов Д. С. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_1 , який є громадянином Російської Федерації, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П., зареєстрованого в реєстрі за № 2-472, належить земельна ділянка площею 3,440 га (кадастровий номер :01:016:0287) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар?янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 22 квітня 2013 року на підставі вищезазначеного правовстановлюючого документа за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна: 2).

Відповідно до інформації Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Державної міграційної служби України ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове, або постійне проживання в Україні не документувався, інформація щодо оформлення останньому документів, які надають право на законне перебування на території України, відсутня. Водночас ОСОБА_1 як іноземець протягом одного року з дня набуття права власності на вищезазначену земельну ділянку останню не відчужив, а тому порушив вимоги ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. 80, 81 Земельного кодексу України, а тому така земельна ділянка в порядку ст. 145 Земельного кодексу України підлягає конфіскації за рішенням суду.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із цією позовної заявою та просить припинити відповідачеві, як громадянину Російської Федерації право власності на земельну ділянку площею 3,440 га (кадастровий номер :01:016:0287), що розташована на території Мар?янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області і вирішити питання стосовно судових витрат.

Ухвалою судді від 24 травня 2023 року постановлено про прийняття цієї позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою було установлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 60). Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті (а.с. 78).

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові, просив їх задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не з`явилась, подаласуду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги керівника Новомосковської окружної прокуратури підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 65).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши вступне слово та пояснення прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П., зареєстрованого в реєстрі за № 2-472 і наданого суду у засвідченій представником позивача копії, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,440 га (кадастровий номер :01:016:0287) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар?янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.38).

Право власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 квітня 2013 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П., згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 1838805 від 22 квітня 2013 року, номер запису про речове право: 742514, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 327580246 від 30 березня 2023 року (а.с. 57-58).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином Російської Федерації, відповідно до наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, останньою відомою адресою реєстрації його місця проживання є: АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлення Державної міграційної служби України № 8.1-298/8.1.1-23 від 03 березня 2023 року, наданого у відповідь на вимогу слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та наданого суду в засвідченій представником позивача копії, за обліками органів та підрозділів ДМС, документів, які надають право на законне перебування на території України на ім`я, в тому числі, й ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку не оформлювались (а.с. 48-49, 50-51).

Листами Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетрвоській області № 10.4-0.223-1711/2-23 від 21 березня 2023 року та № 10.4-0.62-2247/2-23 від 13 квітня 2023 року повідомлено Новомосковську окружну прокуратуру про те, що Головним управлінням заходи представницького характеру на захист інтересів держави щодо скасування державної реєстрації речових прав та припинення прав власності на земельні ділянки, в тому числі й на земельну ділянку, що належить відповідачеві у цій справі, не вживались та у зв`язку з недостатнім фінансуванням Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області останнє не може здійснювати сплату судового збору за подання до суду позовної заяви (а.с. 46, 47).

05 травня 2023 року Новомосковською окружною прокуратурою за вих. № 04/62-2070 було направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетрвоській області повідомлення про намір звернутись до суду з метою захисту інтересів держави в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 52-54).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За правилами ст. 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями встановлені нормами розділу V Закону України "Про міжнародне приватне право", положеннями ЦК України та ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про міжнародне приватне право" право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 вищевказаного закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Отже, враховуючи, що спірна земельна ділянка, яка належить до нерухомого майна, знаходиться на території України, на неї поширюється дія законодавства України.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно з ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до пункту "е" ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності.

Згідно зі ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Як установлено судом, відповідач ОСОБА_1 , є громадянином Російської Федерації, який набув право власності на спірну земельну ділянку 22 квітня 2013 року, зареєстрував своє право власності 22 квітня 2013 року, а тому, відповідно до приписів ст. 81 ЗК України та ст. 145 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент набуття відповідачем у власність спірної земельної ділянки) відповідач зобов`язаний був відчужити її протягом року, а саме до 22 квітня 2014 року. На момент розгляду справи відповідач дій щодо відчуження земельної ділянки не вчинив, спірна земельна ділянка продовжує перебувати у власності відповідача.

На думку суду обраний прокурором спосіб захисту права, спрямований на відновлення законності у сфері належного набуття та реалізації прав на землю, є єдиним та ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, який безпосередньо передбачений чинним законодавством та не порушує рівноваги між приватними, суспільними та державними інтересами.

Таким чином, оскільки відповідач, будучи іноземним громадянином, впродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку, добровільно її не відчужив, чим порушив вимоги земельного законодавства, суд вважає, що вказану земельну ділянку слід конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно з приписами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву керівника Новомосковської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації задовольнити повністю.

Конфіскувати у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку 3,440 га (кадастровий номер :01:016:0287) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар?янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину російської федерації (номер запису про речове право: 742514, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2), припинивши право його власності на цей об`єкт нерухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (, банк отримувач: Державна казначейська служба України м.Київ, код 820172, рахунок UA0000291, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Учасники справи:

- прокурор: керівник Новомосковської окружної прокуратури, код ЄДРПОУ , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 5;

- позивач: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Філософська, 39А;

- відповідач: громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено і підписано 14 березня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна