Провадження №4-с/389/3/24
Ухвала

іменем України

01 травня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Некрасова Володимира Сергійовича, заінтересована особа (боржник): ОСОБА_1 ,

з участю: представника скаржника - ОСОБА_2 ,

встановив:

АТ «Державний ощадний банк України» 20.03.2024 звернувся до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2021 у справі №389/3184/20 з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за Заявою про приєднання №627249 до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 11.04.2018 в сумі 18 553 грн 62 коп. На виконання вказаного судового рішення 02.06.2021 судом видано виконавчий лист, який був пред`явлений стягувачем до Знам`янського ВДВС. Постановами старшого державного виконавця Некрасова В.С. від 05.04.2023 відкрито виконавче провадження №71470100, визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження, стягнуто виконавчий збір, а також накладено арешт на кошти боржника. Проте, 27.11.2023 старший державний виконавець Некрасов В.С. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника. Скаржник з таким рішенням та бездіяльністю державного виконавця не погоджується та вважає їх такими, що порушують права та законні інтереси стягувача, оскільки державний виконавець, отримавши дані про смерть боржника, який був стороною виконавчого провадження, мав вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть боржника має виступати підставою для закінчення виконавчого провадження лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускають правонаступництва. Таким чином, при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження №71470100 старшим державним виконавцем Некрасовим В.С. не вжито всіх належних та достатніх заходів з примусового виконання судового рішення та прийнято незаконне рішення про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги, викладені у скарзі, підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Старший державний виконавець Некрасов В.С. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, представник Знам`янського відділу державної виконавчої служби подала суду матеріали виконавчого провадження №71470100 та заперечення проти скарги, які мотивувала тим, що доводи скаржника є безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам діючого законодавства. Встановивши, що боржник у виконавчому провадженні №71470100 ОСОБА_1 помер, державний виконавець на підставіп.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому, скаржник, як сторона виконавчого провадження, не звертався до державного виконавця із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а тому державний виконавець, виходячи зі змісту ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», не міг самостійно вчинити такі дії. Крім того вказує, що на момент пред`явлення стягувачем виконавчого документу для примусового виконання смерть боржника вже була зареєстрована, що свідчить про неналежне ставлення стягувача до виконання своїх обов`язків.

Вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження №71470100, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Судом встановлено, що заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2021 у цивільній справі №389/3184/20 (провадження №2/389/701/20) з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» стягнуто заборгованість за Заявою про приєднання №627249 до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 11.04.2018 в сумі 18 553 грн 62 коп.

На виконання зазначеного судового рішення 02.06.2021 судом видано виконавчий лист, який 04.04.2023 був пред`явлений стягувачем для примусового виконання до Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Постановою старшого державного виконавця Некрасова В.С. від 05.04.2023 відкрито виконавче провадження №71470100 з примусового виконання виконавчого листа №389/3184/20 від 02.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 18 553 грн 62 коп.

Крім того, постановами старшого державного виконавця Некрасова В.С. від 05.04.2023 визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження, а також стягнуто з боржника виконавчий збір.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.02.203 складений актовий запис про смерть №84, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № від 27.11.2023.

Старшим державним виконавцем Некрасовим В.С. 27.11.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №71470100 у зв`язку зі смертю боржника на підставі п.3 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження.

Копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2023 державним виконавцем направлена стягувачу поштовим відправленням 04.03.2024, отримана 07.03.2024.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ч.1 ст.55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст.442 ЦПК України.

Частинами першою та другою ст.442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Так, ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частина п`ята ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч.5 ст.15 цього Закону.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Вказаними вище нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

В свою чергу, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, грошове зобов`язання, що належало спадкодавцю ОСОБА_1 за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

Відтак, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим.

Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань

Згідно з п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

За пунктом 2 ч.1 ст.40 згаданого Закону виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно з ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження.

З урахуванням наведених вище законодавчих норм, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17, від 11.10.2023 у справі №523/2357/20).

Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника, а саме п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №523/2357/20 від 11.10.2023.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з абз.2 п.1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Як уже зазначалося, відповідно до п.3 ч.ч.1, 2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Водночас, закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 03.11.2020 у справі №916/617/17).

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, встановивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

В даному випадку спірні правовідносини у справі №389/3184/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 18 553 грн 62 коп допускають правонаступництво, а тому державний виконавець повинен був вирішити питання про залучення правонаступників боржника у межах виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №71470100, жодних дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника як сторони виконавчого провадження його спадкоємцями, старшим державним виконавцем Некрасовим В.С. не вчинялися.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене та враховуючи, що старший державний виконавець ОСОБА_3 не вжив заходів щодо з`ясування кола спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , а передчасно виніс оскаржувану постанову, тому суд дійшов висновку, що такі дії державного виконавця в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71470100 від 27.11.2023 є неправомірними, а постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2023 підлягає скасуванню, у зв`язку з скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.447-451 ЦПК України, суд,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Некрасова Володимира Сергійовичау виконавчому провадженні №71470100 щодо винесення постанови від 27.11.2023 про закінчення виконавчого провадження без належної перевірки наявності правонаступників померлого боржника ОСОБА_1 .

Скасувати постанову від 27.11.2023 про закінчення виконавчого провадження №71470100, винесену старшим державним виконавцем Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Некрасовим Володимиром Сергійовичем.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 07.05.2024.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва