Р І Ш Е Н Н Я№ 127/9502/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 31.01.2006 року сторони перебувають у шлюбі, проте на час звернення до суду з даним позовом в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа про розірвання шлюбу.

У шлюбі в сторін народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач допомагає позивачу утримувати дітей, проте ця допомога не є регулярною. З метою забезпечення належного утримання дітей у позивача виникла необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Викладене вище стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 18).

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, проте її представник адвокат Олійник А.М. подав заяву, в якій просить розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника. Позов підтримує, просить задовольнити

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, що позивач та син ОСОБА_3 проживають окремо від нього за кордоном, де позивач знайшла нового чоловіка. При цьому, син ОСОБА_4 , який 31.10.2023 досяг повноліття, проживає разом з ним. Повідомив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно 20.02.2024, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 31.01.2006 уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_7 ». (а.с. 4)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.11.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: ОСОБА_1 батько, ОСОБА_8 мати. (а.с.7).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01.02.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_1 батько, ОСОБА_4 мати. (а.с.7).

Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади №2024/002030051 від 20.03.2024, 2024/002027776 та 2024/002027735 від 27.02.2024, позивач ОСОБА_5 та діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.11-13)

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.17)

Факт реєстрації позивача, відповідача та їх спільних дітей за вказаною вище адресою також підтверджується довідкою №632, виданою 29.04.2024 МКП «УК «Територія комфорту». (а.с.26) Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживають за даною адресою з 20.11.2023.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України).

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у тому числі на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.10.2023 ОСОБА_4 виповнилося 18 років.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Судом було встановлено, що позивач через свого представника адвоката Олійника А.М., звернулась до суду з даним позовом 20.03.2024, про що свідчить штамп на позовній заяві. (а.с.1)

Таким чином, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 усіх видів доходу відповідача вже після досягнення однією дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Крім цього, судом було встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживає з відповідачем ОСОБА_1 , а тому не перебуває на утриманні позивача.

Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів на користь позивача на утримання ОСОБА_4 .

Водночас, як було встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідачем не надано доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я, що у нього на утриманні є інші діти, непрацездатні дружина, батьки, також того, що у нього наявні інші обставини, які перешкоджають надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 . Суд також бере до уваги те, що відповідач не заперечував проти наявності у нього обов`язку щодо утримання неповнолітнього сина і визнав позов у цій частині.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто з 20.03.2024.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 84, 91, 141, 164, 180-184, 191 СК України, ст. ст.76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, тобто, за період з 20.03.2024 по 20.04.2024 допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 02.05.2024.

Суддя