РІШЕННЯ

іменем України

ЄУН № 337/320/24

Провадження № 2-о/337/61/2024

17.04.2024 м.Запоріжжя Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

за участю секретаря Крижко Я.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Запорізька міська рада, державний нотаріус Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною вище заявою якій просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мотивуючи тим, що заявник є спадкоємцем за законом після смерті її бабусі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не встановлено факт проживання її з померлою однією сім`єю. З бабусею разом вона проживала з січня 2013 року і по день смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 . Доглядала за нею, вели спільне господарство та поховала її. А отже, просить задовольнити заяву.

Заінтересована особа 1 подала відзив, просить відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки вважає, що заявником не було надано достатньо доказів, які можуть підтвердити зазначені обставини в заяві; з підстав вказаних у ньому.

Заінтересована особа 2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Свідки в с удовому засіданні зазначили.

Свідок ОСОБА_4 пояснила , що добре знала ОСОБА_5 (далі - бабуся заявника, ОСОБА_3 ) жили на одному поверсі, були сусідами. Повідомила, що з 2012 2013 років заявник ОСОБА_1 , почала проживати з її бабусею. В подальшому, ОСОБА_1 , вийшла заміж та продовжували проживати разом з чоловіком та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ). Так, в 2016 році заявник стала мамою, народивши дитину (сина). З бабусею у неї завжди були гарні та добрі відносини. Згодом, в квітні 2019 року ОСОБА_3 , померла, на момент її смерті з нею, як і раніше проживала її онука ОСОБА_1 , яка мешкає в даній квартирі по цей час.

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що давно знала ОСОБА_3 , ще з 1999 року. З ОСОБА_1 , знайома з 2012 2013 років, адже вона проживала постійно з бабусею ( АДРЕСА_1 ). В 2015 році ОСОБА_1 , вийшла заміж, а також народила сина ОСОБА_7 (в 2016 році). Повідомила, що часто зустрічала їх в магазині та у дворі. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснювали спільні покупки спільно вели домашнє господарство ( готували їжу прибиралися в квартирі . сплачували комунальні платежі). На сьогодні, ОСОБА_1 , розлучена і на момент смерті (2019 рік) її бабусі проживали разом з нею у її квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення. Заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкодавець) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.04.2019.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Її спадкоємцем за заповітом посвідченим П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 14 червня 2000 року, за реєстровим № 4 1263, є дочка ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8 , мати заявника) , яка на день смерті ОСОБА_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_8 , не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 , у строк визначений законодавством України (відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину № 72396235 травень 2023 року)); спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , не заводилась. Так, ОСОБА_8 , мати заявника, вважається такою, що спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 , не прийняла.

08.12.2023 до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 , щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.12.2023 № 1402/02-31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру ( АДРЕСА_1 ) після померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем була її дочка ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До матеріалів справи додано копії платіжних документів про сплату за комунальні платежі з яких слідує , що проплати здійснювали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також оглянута в судовом засіданні медична картка малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_1 за якою він з народження значиться проживаючим за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. ст. 1216 - 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявника (його представника), показанням свідків, а тому суд вважає факт постійного проживання померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_3 , доведеним.

В зв`язку з тим, що заявник не заявляє вимог про стягнення з заінтересованих осіб на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 89, 259, 263 - 265, 293, 315 - 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву заявника ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2024 року.

Суддя В.О. Мальований