Справа №:755/1020/19
Провадження №: 6/755/170/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

стягувача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 25.09.2019 року у справі №755/1020/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з продовженням навчання, таким, що не підлягає виконанню -

у с т а н о в и в:

25.01.2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якому з урахуванням заяви про уточнення вимог, просить визнати виконавчий лист №755/1020/19 виданий Дніпровським районним судом м. Києва 25.09.2019 року на примусове виконання судового рішення від 15.04.2019 року таким, що не підлягає виконанню з 21.12.2023 року.

Вимоги заяви мотивовано тим, що згідно рішення суду від 15.04.2019 року право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання. Із постанови про відкриття виконавчого провадження №60165373 від 27.09.2019 року не вбачається зазначення у виконавчому листі підстав для припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів у зв`язку із припиненням навчання. Згідно повідомлення стягувача від 30.12.2023 року на адресу державного виконавця, ОСОБА_4 припинив навчання і більше не має статусу здобувача вищої освіти (студента). 18.01.2024 року ОСОБА_4 виповнилось 23 роки. Таким чином, зобов`язання ОСОБА_1 з утримання повнолітнього сина припинились у зв`язку з припиненням навчання та досягненням дитиною 23 років. На думку представника, виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з метою уникнення надмірного стягнення коштів в подальшому. Також представник посилається на положення ч. 4 ст. 194 СК України згідно якої, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Разом з цим, до теперішнього часу виконавче провадження не закінчене, виконавчий лист перебуває на виконанні і виконавцем здійснено розрахунок заборгованості за повний грудень 2023 року, не зважаючи на положення ч. 4 ст. 194 СК України стягнення аліментів продовжується.

21.03.2024 року до суду надійшли письмові заперечення стягувача на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у яких стягувач просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що рішення суду не виконується у зв`язку з досягненням дитиною 23 років, а з боржника стягується лише заборгованість. У виконавчому листі зазначено, що стягнення аліментів має проводитись до досягнення ОСОБА_4 23 річного віку, отже виконавець виконує судове рішення відповідно до змісту виконавчого листа. Жодних претензій щодо законності виконавчого листа боржник ніколи не висловлював, отже він погодився з його змістом. Судове рішення щодо неправомірності нарахування боржнику заборгованості зі сплати аліментів відсутнє, тому нарахована заборгованість не є безпідставною і рішення суду про стягнення аліментів має бути виконане в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що у ч. 4 ст. 194 СК України законодавець чітко визначив, що заборгованість зі сплати аліментів стягується до 23 років, отже з досягненням спільною дитиною сторін 23 років таку заборгованість вже не можна стягувати.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що заборгованість по аліментам є надуманою, всі відрахування здійснює фінансове управління, натомість стягувачка добилась здійснення виконавцем перерахунку заборгованості. Заявник вважає свої права порушеними.

Стягувачка в судовому засіданні вимоги заяви не визнала, просить відмовити у її задоволенні і додатково пояснила суду, що саме рішення суду вже не виконується, але є заборгованість зі сплати аліментів, яка має бути погашена. Якщо виконавчий лист визнати таким, що не підлягає виконанню будуть порушені права особи на утримання якої стягувались аліменти.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши заяву представника боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та додатки до неї, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2019 року у справі №755/1020/19 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.01.2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 (двадцяти трьох) річного віку. Також у рішенні зазначено - право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання.

У виданому 25.09.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва виконавчому листі №755/1020/19 зазначено: Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.01.2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 (двадцяти трьох) річного віку.

За змістом копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже 17.01.2024 року він досяг двадцяти трьох років.

Відповідно до змісту довідки Державного торговельно-економічного університету від 19.01.2024 року, ОСОБА_4 відрахований зі складу здобувачів вищої освіти з 21.12.2023 року, як такий, що завершив навчання другого рівня вищої освіти.

Згідно ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Такі положення чинного законодавства безумовно відомі державному виконавцю, який здійснює виконання рішення про стягнення аліментів, і у даному випадку відповідна довідка про закінчення навчання мала бути надана державному виконавцю для припинення стягнення аліментів, а у разі якщо виконавцю чи сторонам виконавчого провадження не зрозуміле рішення суду в частині дати/події до якої воно має виконуватись, вказані особи не позбавлені права звернення до суду за роз`ясненням судового рішення у відповідності до положень ст. 271 ЦПК України або ініціювати питання про можливість виправлення описки у виконавчому документі, з метою зазначення у ньому про те, що право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання.

Не зазначення у виконавчому листі інформації про те, що право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки таке питання вирішується в іншому процесуальному порядку, що описаний вище.

Так само не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню здійснення державним виконавцем нарахування аліментів та розрахунок заборгованості по них, оскільки у разі якщо сторона виконавчого провадження не згодна із такими діями виконавця, вона має право звертатись до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльності державного виконавця у відповідності до положень ст. 447 ЦПК України, а не із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Із матеріалів справи вбачається, що платник аліментів ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №60165373, яка розрахована державним виконавцем.

Правильність, законність та розмір нарахованої заборгованості не є предметом дослідження при розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки як зазначено вище ці питання розглядаються в межах скарги на рішення, дії та бездіяльності державного виконавця.

Сторона боржника просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню із дати закінчення ОСОБА_4 свого навчання.

Пунктами 5, 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Наслідки закінчення виконавчого провадження описані у ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п.п. 9, 10 Розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої постановою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Обґрунтовуючи свою заяву щодо необхідності визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, сторона боржника посилається на положення ч. 4 ст. 194 СК України.

За змістом ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Сторона боржника тлумачить наведену норму сімейного законодавства таким чином, що у даній нормі законодавець передбачив неможливість стягнення заборгованості за аліментами присудженими на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання, якщо повнолітній дитині виповнилось 23 роки.

На переконання суду, таке тлумачення наведеної норми закону є хибним.

Структурний та змістовний аналіз ч. 4 ст. 194 СК України вказує на те, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення повноліття чи досягнення двадцяти трьох років відповідно до видів аліментних зобов`язань.

Зі змісту вказаної вище статті вбачається, що від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. Саме припинення обов`язку по сплаті аліментів зовсім не означає анулювання боргу по аліментам.

У даній справі суд не встановив підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої постановою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 25.09.2019 року у справі №755/1020/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з продовженням навчання, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 19.04.2024 року.

Суддя -