У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., розглянувши позовну заяву адвоката Комаренко Оксани Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця,

Встановив:

16 квітня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Комаренко Оксани Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця.

Ознайомившись з даною позовною заявою, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 як ВПО зазначено: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

17 квітня 2024 року судом направлено запит до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області для перевірки місця реєстрації відповідача.

23 квітня 2024 року на запит суду від Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області надійшов лист про те, що відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані на ОСОБА_2 в реєстрі територіальної громади відсутні.

До позовної заяви не долучено будь-яких доказів на підтвердження відомостей про місце реєстрації відповідача як ВПО за вказаною вище адресою, а тому суддя позбавлений можливості визначити підсудність даної справи.

Позивачу необхідно викласти в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує підстави для подання позову саме до Кобеляцького районного суду Полтавської області, виходячи з правил, визначених Параграфом 3 Глави 2 ЦПК України «Територіальна юрисдикція (підсудність)»; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У порушення наведеної норми позивачем не зазначена наступна інформація, а саме: дата народження відповідача, номер і серія паспорта відповідача (якщо такі відомості позивачу відомі), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в позивача та відповідача.

Хоча вказаною нормою і не передбачено зазначення дати народження, однак суддя не має можливості ідентифікувати особу відповідача, з урахуванням того, що позивачу не відомо реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача.

Пунктом 5 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З позовної заяви слідує, що метою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця є отримання нею права на одноразову грошову допомогу за загибель її онука-військовослужбовця ОСОБА_3 .

За частинами 2, 4 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

З доданих до позовної заяви документів не вбачається, що позивач ОСОБА_1 та її загиблий онук-військовослужбовець ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та вирішували спільно побутові питання.

Частиною 1 ст. 16-1, ч. 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Слід зазначити, що саме Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, яку має на меті отримати позивач ОСОБА_1 у разі встановлення факту перебування на утриманні онука ОСОБА_3 , який був військовослужбовцем.

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця, який загинув під час проходження служби, позивачем не залучено до участі в справі Міністерство оборони України, військову частину, в якій проходив військову службу померлий ОСОБА_3 .

Також з довідки військової частини № НОМЕР_1 від 06.05.2022 року вбачається, що в померлого ОСОБА_3 є малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого теж не залучено до участі в справі.

Рішення в даній справі може вплинути на права та обов`язки вказаних вище осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві зазначено, що судові витрати, які позивач понесла в зв`язку з розглядом даної справи, становлять 1211,20 гривень за сплату судового збору. Однак до позовної заяви не додано оригінал квитанції про сплату судового збору і не вказано як додаток до позову.

Згідно статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

Постановив:

Позовну заяву адвоката Комаренко Оксани Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання ухвали суду.

Позивачу та його представнику роз`яснюється, що в разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя