Ухвала

02 травня 2024 року

м. Київ

справа № 363/3453/14-ц

провадження № 61-3859ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на постанови Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 28 вересня 2006 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №127-ф/06, згідно умов якого банк надавав ОСОБА_2 кредит в сумі 30 195 дол. США на строк з 28 вересня 2006 року по 28 вересня 2026 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних.

Для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які виступають майновими поручителями за зобов`язаннями позичальника 28 вересня 2006 року, укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка, площею 0,1188 га, що розташована на території Хотянівської сільської ради, СТ «Глядин», ділянка 103 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л. А. за реєстровим № 9158 та зареєстрований в реєстрі правочинів 28 вересня 2006 року.

Позивач указував, що відповідачами порушено умови договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за його користуванням, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22 липня 2014 року становить 21 698, 78 дол. США.

На підставі викладеного, позивач просив:

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28 вересня 2006 року №127-ф/06 в сумі 21 698,78 доларів США та 7 017,07 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, площею 0,1188 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради, СТ «Глядин», ділянка 103 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л. А. за реєстровим № 9158 та зареєстрований в реєстрі правочинів 28 вересня 2006 року, шляхом реалізації вказаної земельної ділянки з прилюдних торгів за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України під час виконання судового рішення, а також просив стягнути з відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року позов ПАТ «Укргазбанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28 вересня 2006 року №127-ф/06 в сумі 21 698,78 доларів США та 7 017,07 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, площею 0,1188 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради, СТ «Глядин», ділянка 103 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л. А. за реєстровим № 9158 та зареєстрований в реєстрі правочинів 28 вересня 2006 року, шляхом реалізації вказаної земельної ділянки з прилюдних торгів за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Заочне рішення мотивовано тим, що:

факт отримання грошовихкоштів ОСОБА_2 підтверджується випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 за період з 28 вересня 2006 року по 31 січня 2007 року, згідно якої вбачається, що остання отримала грошові кошти у розмірі 30 195 доларів. ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором належним чином, у розумінні статті 527 ЦК України, не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 22 липня 2014 року становить 21 698,78 дол США;

суд зробив висновок про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» та достатність законних підстав для захисту порушеного права позивача з боку держави, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року з урахуванням ухвали від 18 січня 2023 року про виправлення описки, заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено частково. Замінено боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, щодо виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року по справі № 363/3453/14-ц на ОСОБА_3 . В іншій частині заяви - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником;

постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М. О. від 21 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого листа № 363/3453/14-ц виданого 12 травня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28 вересня 2006 року № 127-ф/06 в сумі 21 698,78 доларів США та 7 017,07 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, площею 0,1188 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради, СТ «Глядин», ділянка 103 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л. А. за реєстровим № 9158 та зареєстрований в реєстрі правочинів 28 вересня 2006 року, шляхом реалізації вказаної земельної ділянки з прилюдних торгів за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

заява ПАТ «Укргазбанк» в частині заміни боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, щодо виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року по справі № 363/3453/14-ц на ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині заміни боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2;

щодо заміни боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 на ОСОБА_3 , постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим М. О. від 21 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про примусове виконання виконавчого листа № 640/11552/14-ц виданого 24 листопада 2014 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 127-ф/06 від 28 вересня 2006 року станом на 16 квітня 2014 року у розмірі 21 008,00 доларів США та 4 548,19 грн;

враховуючи приписи статті 446 ЦПК України, а також враховуючи те, що виконавче провадження № НОМЕР_3 відкрито на підставі виконавчого листа № 640/11552/14-ц виданого 24 листопада 2014 року Київським районним судом м. Харкова, Вишгородський районний суд Київської області не розглядав справу № 640/11552/14-ц, як суд першої інстанції, а тому не може вирішувати питання з виконання судового рішення Київського районного суду м. Харкова;

заява ПАТ «Укргазбанк» в частині заміни боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 на ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року клопотання ОСОБА_3 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Безпосередньо в апеляційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі та вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права та інтереси. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, а також беручи до уваги, що ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі, суд уважав, що ОСОБА_3 пропустила строк на апеляційне оскарження заочного рішення суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року клопотання ОСОБА_3 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_3 пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. За змістом пункту першого частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Безпосередньо в апеляційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі та вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права та інтереси. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, а також беручи до уваги, що ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі, суд уважає, що ОСОБА_3 пропустила строк на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

станом на час звернення ПАТ «Укргазбанк» до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, також як і станом на час ухвалення оскаржуваного рішення, земельної ділянки площею 0,1188 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради, СТ «Глядин», ділянка 103 не існувало, оскільки така земельна ділянка була поділена на дві земельні ділянки, площею 0,0594 га кожна, з кадастровими номерами :37:195:0152 та :37:195:0151;

ОСОБА_1 ще 25 липня 2014 року відчужив свою земельну ділянку з кадастровим номером :37:195:0151 на користь ОСОБА_3 шляхом укладення договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки;

таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у справі;

оскільки станом на час вирішення справи судом першої інстанції відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не були власниками земельної ділянки площею 0,1188 га, а власником земельної ділянки з кадастровим номером :37:195:0151, яка утворилася внаслідок поділу земельної ділянки площею 0,1188 га, була ОСОБА_3 , яка не залучена до участі у справі, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пред`явлення вимог до неналежних відповідачів.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року скасовано. У задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

чинним законодавством України не передбачено можливості заміни належного відповідача на стадії виконання рішення суду, а тому покладення на підставі заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року відповідальності на ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у розгляді справи, права та інтереси якої, як нового власника земельної ділянки площею 0,0594 га, розташованої на території Хотянівської сільської ради, кадастровий номер :37:195:0151, були порушені за наслідками розгляду заяви ПАТ «Укргазбанк» (Аналогічний правовий висновок викладено у постанові верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №686/1134/18);

враховуючи, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви ПАТ «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження є помилковим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви;

окрім того, постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року скасовано, у задоволенні позову ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено, що унеможливлює вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

15 березня 2024 року ПАТ «Укргазбанк» засобами поштового подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, зокрема, вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості інших учасників справи. Також, в ухвалі було зазначено, що особі, яка подала касаційну скаргу, слід звернути увагу, що формальна вказівка на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Особою, яка подала касаційну скаргу, не зазначено щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, не обґрунтовано неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у цій частині.

Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 03 квітня 2024 року, зокрема, подано уточнену касаційну скаргу, у якій ПАТ «Укргазбанк» просить скасувати постанови суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення та ухвалу суду першої інстанції.

В уточненій касаційній скарзі ПАТ «Укргазбанк» щодо підстав касаційного оскарження судового рішення зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Обґрунтовуючи указану підставу касаційного оскарження судових рішень, ПАТ «Укргазбанк» зазначає, що судом порушено частину шосту статті 265 ЦПК України та не застосовано статті 23 Закону України «Про іпотеку» та статтю 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником в ситуації коли зміна власника земельної ділянки відбулась під час розгляду цивільної справи, а суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про звернення на предмет іпотеки, вважав, що земельна ділянка належить попередньому власнику. Щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах відсутній правовий висновок Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У частині другій статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Аналіз уточненої касаційної скарги свідчить, що ПАТ «Укргазбанк» не обґрунтовує передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судових рішень. Формальна вказівка на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України. ПАТ «Укргазбанк» не зазначено щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, не обґрунтовано неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у цій частині. Формальне зазначення в уточненій касаційній скарзі про те, що судом порушено частину шосту статті 265 ЦПК України та не застосовано статті 23 Закону України «Про іпотеку» та статтю 442 ЦПК України, не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстави касаційного оскарження передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України та не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Окрім цього, ПАТ «Укргазбанк» не наводить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судового рішення в частині оскарження ухвали щодо сторони виконавчого провадження. Саме по собі незгода з оскарженим рішенням без обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Тому ПАТ «Укргазбанк» не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на постанови Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат