ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4569/24 Справа № 2/0417/7525/2012 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд із заявою про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтовувалась тим, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно боржника. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2012року позовні вимоги задоволено частково та звернуте стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме: автомобіль Volkswagen, модель Golf, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNR0AK00150349 від 21 лютого 2007 року в розмірі 206 535,52 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 065,36 грн; в решті позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення, 26 листопада 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист у справі № 2/0417/7525/2012 про звернення стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме автомобіль Volkswagen, модель Golf, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNR0AK00150349 від 21 лютого 2007 року в розмірі 206 535,52 грн та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 2 065,36 грн.

Вищезазначений виконавчий документ був пред`явлений до примусового виконання до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. 03 лютого 2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 42230072. 09 листопада 2015 року по виконавчому провадженню № 42230072 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник зазначав, що постанова про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого листа у справі № 2/0417/7525/2012 до відділу вхідної кореспонденції АТ КБ «ПриватБанк» на адресу: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, не надходили.

02 лютого 2024 року було отримано відповідь про те, що даний виконавчий лист знаходився на виконанні у Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби, ВП № 42230072, яке 09 листопада 2015 року на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було завершене та виконавчий лист направлений на адресу стягувача, але адресату не надійшов, так як був втрачений при поштовій пересилці.

Таким чином, оригінал виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 2/0417/7525/2012 від 26 листопада 2012 року про звернення стягнення на рухоме майно ОСОБА_1 в розмірі 206 535,52 грн втрачено.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Поновлено АТ КБ «ПриватБанк» пропущений строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2/0417/7525/2012 про звернення стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме: автомобіль Volkswagen, модель Golf, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNR0AK00150349 від 21 лютого 2007 року в розмірі 206 535,52 грн; та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 2 065,36 грн.

В решті вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 виклав вимогу про скасування вказаної ухвали та відмову в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що правові підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, стягувач заперечує проти задоволення апеляційної скарги боржника, просив її залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2/0417/7525/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно боржника.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволено частково та звернуто стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме: автомобіль Volkswagen, модель Golf, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNR0AK00150349 від 21 лютого 2007 року в розмірі 206 535,52 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 065,36 грн; в решті позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення, 26 листопада 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист у справі № 2/0417/7525/2012 про звернення стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме: автомобіль Volkswagen, модель Golf, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNR0AK00150349 від 21 лютого 2007 року в розмірі 206 535,52 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 2 065,36 грн.

Вищезазначений виконавчий документ був пред`явлений до примусового виконання до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби.

03 лютого 2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 42230072.

09 листопада 2015 року по виконавчому провадженню № 42230072 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді на запит від 02 лютого 2024 року № 16900, наданої Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження № листопада 2015 року на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було завершене, а виконавчий лист направлений на адресу стягувача, але до адресата не надійшов, оскільки був втрачений при поштовій пересилці.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист був втрачений і про це заявнику стало відомо лише 02 лютого 2024 року, а тому строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин.

Проте, апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, зважаючи на наступне.

Частиною першою статті 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Правовий аналіз вказаної норми свідчить про те, що лише з поважних причин пропущений строк підлягає поновленню, сам по собі факт подачі заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання не є достатньою причиною для його поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому листі, виданому 26 листопада 2012 року на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2012 року зазначено, що рішення набрало законної сили 13 листопада 2012 року і строк його пред`явлення до виконання до 13 листопада 2013 року.

Отже, з урахуванням зазначеного та наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що оскільки строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання був до 13 листопада 2013 року, а стягувач звернувся для його виконання лише в 2014 році. Із зазначеною заявою стягувач звернувся до суду лише у лютому 2024 року, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа № 2/0417/7525/2012 до виконання.

Враховуючи вищевикладене та те, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив до моменту його подачі до виконавчої служби, тому факт втрати виконавчого документа при пересилці не може бути підставою для поновлення строку його пред`явлення, так як строк пред`явлення сплинув до моменту його пред`явлення до виконання.

Доводи заявника щодо поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання будь-якими належними доказами у розумінні статей 12, 81 ЦПК України не підтверджуються, а саме по собі твердження заявника не є таким доказом, тому відсутні підстави вважати втраченим оригінал виконавчого листа.

Відповідь Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підтверджує лише факт перебування виконавчого листа на виконанні, проте не свідчить про його втрату.

Крім того, факт направлення поштових відправлень не повинен доводити відправитель, оскільки це не є його компетенцією. А належних доказів втрати виконавчого листа саме при пересилці суду не надано.

Так, єдиною підставою для поновлення судом пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин пропуску такого строку.

Поважними причинами визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання..

Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись статями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року скасувати.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2024 року.

Судді: