Справа № 740/398/24
Провадження № 2/740/503/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом директора Комунального закладу «Удайцівський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради (далі КЗ «Удайцівський НРЦ») ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

установив:

12 січня 2024 року позивач подав до суду засобами поштового зв`язку вказаний позов, в якому просив стягнути із ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 перебуває на повному державному забезпеченні з 20 червня 2023 року в КЗ «Удайцівський НРЦ». Мати дитини ОСОБА_3 рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2023 року позбавлена батьківських прав, батько дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час перебування дитини у закладі мати не виявила бажання піклуватися про неї. Опікуном малолітньої є ОСОБА_1 директор КЗ «Удайцівський НРЦ» відповідно до ст. 245 СК України. З метою захисту майнових прав дитини позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 04 березня 2024 року 09-30 год., яке відкладено на 10 квітня 2024 року 08-30 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач у позовній заяві просив проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подавала.

З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 4).

Згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2023 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_2 (а. с. 5, 6).

Батько дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Відповідно до довідки № 38 від 11.01.2024 ОСОБА_2 навчається у 7 класі КЗ «Удайцівський НРЦ» та перебуває на повному державному утриманні (а. с. 2).

На ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків директора КЗ «Удайцівський НРЦ» та обов`язків опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 3).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до вимог ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідачка не подала до суду відзиву на позов, не спростувала зазначених у позові обставин, не скористалася своїм правом бути присутньою під час судового розгляду справи та надавати пояснення, подавати докази, а в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу, зокрема, на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено у ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачки щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 128, 141, 223, 247, 263 265, 280 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов директора Комунального закладу «Удайцівський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ) на користь неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на поточний рахунок дитини № НОМЕР_2 , відкритий у відділенні ТВБВ № НОМЕР_3 філії АТ «Державний ощадний банк України» м. Прилуки, починаючи з 12 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко