Справа № 495/1911/24
Провадження № 2/513/598/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

01 травня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області В.С.Миргород, вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, -

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2024 року до Саратського районного суду Одеської області з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за підсудністю, разом із ухвалою від 05 березня 2024 року, надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 листопада 2004 року Міняйлівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис №5, посилаючись на неможливість збереження сім`ї, у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин більше двох років тому; позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків; стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі 1800,00 грн на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на ухилення матері від матеріального утримання доньок.

Ознайомившись із матеріалами зазначеної позовної заяви, суд приходить до висновків, що вона не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у разі подання письмових доказів можуть бути додані їх копії).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Так, позивачем до позовної заяви не додано свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копій свідоцтв про народження дітей.

Відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.182 СК України зазначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги про стягнення аліментів, не надає відповідних доказів в обґрунтування своїх вимог, а саме відсутні докази: на підтвердження перебування сторін у шлюбі та їх батьківства щодо дітей, а також того, що діти сторін перебувають саме на утриманні позивача, оскільки в позовній заяві про стягнення аліментів останній вказує, що доньки знаходиться лише на його утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, проте доказів, які підтверджують знаходження на його утриманні дітей до позовної заяви про стягнення аліментів не додано.

Згідно з положеннями ч.ч.4, 5 статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Процес позбавлення батьківських прав умовно поділяється на етапи, зокрема, етап звернення заявника з відповідною заявою до органу опіки та піклування про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

Питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачою про це письмового висновку.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку та строки. Суд вважає, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка документів, збір необхідної доказової бази. У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Позивач не заявляє клопотання про витребування судом висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, однак позивачем не зазначено, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Не зазначено про причини неможливості отримання вказаного висновку самостійно, якщо такі існують.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідача будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Однак позивачем у позовній заяві не зазначено, а до позову не долучено належних доказів щодо винної поведінки матері та попередження матері про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Крім того, позивачем не надано доказів, що підтверджують кожну обставину, зокрема: акт обстеження житлово-побутових умов відповідача; довідку та характеристику з місця роботи відповідача, довідку про її заробіток; характеристику з місця проживання відповідача; довідку від нарколога, чи перебуває на обліку; дані про притягнення до кримінальної відповідальності; довідку з дошкільного дитячого закладу; висновок комісії у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України передбачені вимоги до письмових доказів або їх копій, які подаються до суду.

Так, ч.2 ст.95 ЦПК України передбачає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Абзацом другим ч.5 ст.95 ЦПК України передбачено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, згідно з п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у змісті позовної заяви відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують обставини:

- отримання відповідачем нерегулярного мінливого доходу (якого саме та в якому розмірі) та отримання нею доходу в натурі (якого саме та в якому розмірі);

- щодо майнового стану, а також стану здоров`я позивача, відповідача та неповнолітньої дитини;

- наявності або відсутності у позивача та відповідача інших утриманців.

Також у позовній заяві позивачем не обґрунтовано вимогу про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Встановлено, що до суду надійшла позовна заява без додатків в одному примірнику.

В порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України позивачем до позову не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, не подано заяву про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Суд погоджується з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення аліментів.

Разом з тим, за позовні вимоги про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав позивач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу немайнового характеру сплачується судовий збір у виді 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2422,40 грн на рахунок: Отримувач коштів ГУК в Од.обл./смт.Сарата/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526 Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО)899998 Рахунок отримувача UA0015722 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу*;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Саратський районний суд Одеської області (назва суду, де розглядається справа).

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду.

У випадку не усунення недоліків у зазначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород