Провадження № 2/522/558/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Лещенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що наразі дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач свої батьківські обов`язки не виконує належним чином, матеріальну допомогу та підтримку на утримання дитини надає частково. Платежі на утримання сина є недостатніми, мають нерегулярний та мінливий характер. При цьому посилалась на те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, від якої має стабільний дохід. Між позивачем та відповідачем в позасудовому порядку було встановлена домовленість щодо розміру сплати аліментів у розмірі 7000 грн., щомісячно, однак відповідач не виконує вказану домовленість, та виконує її частково. Щомісячні готівкові та безготівкові витрати на утримання дитини становлять приблизно 20 000 грн, враховуючи докази про стан здоров`я дитини. Позивачка вважає справедливим визнати розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., щомісячно.

Водночас відповідач надав до суду відзив на позов, у якому просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 4000 грн. щомісяця, починаючи з дати звернення позивача до суду з позовною заявою,і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову просив відмовити.

В обґрунтування своєї позиції відповідач, зокрема, зазначив, що позивачкою не надано доказів стосовно того, що він ухиляється від свого обов`язку утримувати дитину або надаєматеріальну допомогу та підтримку не в повному обсязі. Відповідач не має постійного заробітку, а має мінливий дохід. Відповідач сплачує кошти на утримання та харчування дитини двома платежами на місяць, а також окремо купує одяг та сплачує майже всі витрати, пов`язані зі здоров`ям дитини та розвитком. Відповідач проживає у Австрії за рахунок соціальних виплат у розмірі 260 евро. Відповідач має проблеми зі здоров`ям, зокрема страждає від внутрішньочерепного тиску, як наслідку порушень венозного відтоку крові та протрузії м/х диска С3-С4 шийного відділу хребта. Крім того у нього на утриманні батько, який має онкологічне захворювання та дружина. Відповідач вважає, що позивачка витрачає кошти, що надані на утримання дитини, на свої особисті потреби.

13.12.2023 року представником позивачки ОСОБА_4 було надано клопотання про повернення вищевказаного відзиву на позовну заяву у зв`язку з порушеннями норм чинного законодавства, а саме відсутністю скріплення електронним підписом відповідача цього відзиву, що порушує вимоги ч. 8 ст. 43 ЦПК України. Крім того в порушення вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України відповідач при направленні стороні позивача вказаного відзиву не надіслав додані до відзиву документи. Цей факт унеможливлює ознайомлення позивача з наданими відповідачем доказами.

22.02.2024 року представник позивачки ОСОБА_4 надав відповідь на відзив, повідомляючи наступне. Між сторонами існувала домовленість у сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7000 грн., проте відповідач не виконує вказану домовленість у повному обсязі, що підтверджується тим, що у травні 2023 р. сплачено 5000 грн., у червні 2023 р. 4420 грн., аліменти у липні 2023 р. взагалі не надходили. Однак у жовтні 2023 р. було сплачено 14 200 грн, у листопаді 2023 р. 7000 грн. Відтак порядок сплати аліментів носить нерегулярний та мінливий характер, що порушує інтереси малолітньої дитини. Крім того відповідачем не надається доказів погіршення стану його здоров`я, а також не доведено, що стан його здоров`я впливає на його матеріальний стан, можливість отримувати дохід та сплачувати аліменти.

Крім того, позивачка надавала клопотання про долучення доказів, а саме - світлин із соціальних мереж відповідача щодо його розкішного способу життя, наявності коштовних речей та аксесуарів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2023 року було розглянуто та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі, зокрема витребувано із Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію стосовно перетину Державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 в період з 05.10.2020 року та по день виконання ухвали суду, з зазначенням відомостей про пункт перетину, країну слідування, документ, за яким було здійснено перетин.

На виконання ухвали суду від 23.10.2023 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України надано до суду відповідні відомості про перетин кордону відповідачем.

Позивач та її представник по справі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07 липня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2022 року у справі № 522/3209/22, що набрало законної сили 01.07.2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

У вказаному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 453 від 28.01.2021 р., який зареєстровано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Наразі дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утримані.

В позасудовому порядку позивачкою та відповідачем було досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 7000 грн., однак вказана домовленість не виконується, що змусило ОСОБА_1 звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви.

В абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України.

Обґрунтовуючи розмір заявлений до стягнення аліментів 10 000 грн. на утримання сина, позивачка посилалась на те, що витрачає на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 20 000 грн., щомісячно: на харчування, гігієну, оздоровлення, лікування, розвиток, покриття комунальних, транспортних, телекомунікаційних витрат. Також надала до суду консультативний висновок лікаря невролога ОСОБА_5 від 03.08.2023 р., у якому зазначається, що малолітньому ОСОБА_3 було поставлено діагноз: «Астено-невротичний синдром. Психологічний закреп. Затримка термінів мовленнєвого, психологічного розвитку» та було призначено лікування. Також надано медичний висновок лікаря-консультанта центру психології та нейропсихології «Образ» ОСОБА_6 . Лікування ОСОБА_3 триває і на теперішній час.

Судом зазначається, що під час судового розгляду справи відповідач скористався правом щодо відзиву на позов, однак з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства, зокрема порушено допустимий строк на подання доказів, однак причини пропуску строку судом визнані поважними.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. (Постанова ВСУ від 01 листопада 2021 року справа № 405/3360/17 провадження № 61-9545сво21).

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до закону матеріально утримувати дитину до повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. ОСОБА_1 надала докази щодо утримання ОСОБА_3 зі своєї сторони.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснює сплату аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , що підтверджується копіями квитанцій та скрін-шоти грошових переказів в мобільному застосунку monobank, однак сплата має нерегулярний характер.

З матеріалів справи вбачається, відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 , що відповідач сплачув аліменти у наступному порядку: травень 2023 р. 5000 грн., червень 2023 р. 4420 грн., липень 2023 р. відсутні перерахування, серпень 2023 р. 7396 грн. Крім того, відповідачем також надано до суду квитанції сплати аліментів вересень 7000 грн., жовтень 7000 грн., листопад 2023 р. 7000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Спільний син сторін у справі проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини. Суд враховує стан здоров`я відповідача та малолітньої дитини в порядку ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини та платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладені обставини, виходячи з того, що батьки мають рівні обов`язки з утримання дитини, відповідачем визнається позовна заява в частині стягнення аліментів у розмірі 4000 грн., при цьому зважаючи на те, що позивачкою дійсно здійснюються значні витрати на утримання дитини, що підтверджується доказами в матеріалах справи, та відповідач має можливість утримати дитину у більшому розмірі, ніж у розмірі, що зазначено у відзиві на позовну заяву, тому суд вважає можливим стягнення аліментів у розмірі 7000 грн., починаючи з 09.10.2023 року, оскільки такий розмір аліментів згідно з обставин справи, на переконання суду, ОСОБА_2 в змозі сплачувати наразі, і такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 84, 180, 182-184 СК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень щомісячно, з 16 жовтня 2023 по до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

У задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р. Д. Абухін

30.04.24