РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого - судді Верещінської І.В.,

з участю секретаря судового засідання Прищепи С.С.,

представника позивача Лисенко І.К. ,

представника відповідача Остапенко Ю.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Лисенко Ірина Костянтинівна ( АДРЕСА_2 ), до Міністерства освіти і науки України (м. Київ, проспект Берестейський, 10) про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з вказаною вище позовною заявою. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України № 255-к-23 від 28.07.2023 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету" та стягнути на його користь судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2023 № 255-К-23 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, з чим останній не погоджується та вважає зазначений наказ незаконним.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він був призначений на посаду ректора Національного авіаційного університету на підставі контракту №І-41 від 09.02.2021 року, укладеного між Міністерством освіти і науки України та позивачем ( ОСОБА_3 ) на строк дії цього контракту з 10 лютого 2021 року до 09 лютого 2026 року (п. 17 контракту №І-41 від 09.02.2021 року). Вказує, що відповідно до п.4 контракту, Керівник зобов`язаний забезпечити: 1) виконання цільових показників діяльності закладу вищої освіти; 28) подання уповноваженому органу управління щороку до 01 лютого, а також на його вимогу звіту про результати виконання умов контракту та дотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти.

Стверджує, що 20 грудня 2022 року звіт ректора Національного авіаційного університету за 2022 рік був зачитаний перед вищим колегіальним органом громадського самоврядування - Конференцією трудового колективу Національного авіаційного університету. Зазначене підтверджується витягом з протоколу № 3 Конференції трудового колективу Національного авіаційного університету від 20 грудня 2022 року, а 24 січня 2023 року звіт ректора Національного авіаційного університету за 2022 рік був надісланий разом із супровідним листом Національного авіаційного університету за вих. № 01/110 Міністерству освіти і науки України. Таким чином наголошує, що звіт ректора Національного авіаційного університету за 2022 рік було подано вчасно, до 01 лютого, у строки, визначені пп.28 п.4 контракту.

Вказує, що у лютому 2023 року позивач особисто звітував Міністру освіти і науки України ОСОБА_4 про виконання Керівником умов контракту, що може підтвердити в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який у лютому 2023 року працював державним секретарем Міністерства освіти та науки України. Під час звітування позивачем було озвучено причини недотримання раніше визначених показників діяльності Університету: пандемія Ковід-19 та пов`язані із нею обмеження на в`їзд до приймаючих сторін, та повномасштабна російська агресія проти України та неможливість перетину кордону здобувачами вищої освіти чоловічої статі.

Зазначає, що 21 липня 2023 року до Національного авіаційного університету надійшов лист Міністерства освіти і науки України № 1/10808-23 про надання пояснень щодо звіту ректора Національного авіаційного університету за 2022 рік. На зазначене звернення листом від 24 липня 2023 року № 01/1375 «Щодо звіту ректора» Міністерству освіти і науки України повторно було надано пояснення позивача щодо виконання цільових показників діяльності закладу вищої освіти за 2022 рік.

Однак, Наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2023 № 255-К-23 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету» (надалі за текстом - оскаржуваний наказ), оголошено догану ректору Національного авіаційного університету ОСОБА_3 за невиконання абзацу другого частини п`ятої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» та пункту 2, підпунктів 1, 28 пункту 4 контракту від 09 лютого 2021 року № І-41 та скасовано надбавку ректору Національного авіаційного університету ОСОБА_3 , встановлену абзацом четвертим пункту 8 контракту від 09 лютого 2021 року № І-41 (за високі досягнення у праці), відповідно до абзацу восьмого пункту 8 контракту від 09 лютого 2021 року № І-41.

Зазначає, що при прийнятті оскаржуваного наказу Міністерство освіти і науки України керувалось пунктом 121 частини другої статті 8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», підпунктом 151 пункту 10 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630 (зі змінами), та враховувало протоколи № 46 від 21 липня 2023 року, № 47 від 26 липня 2023 року засідань експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників закладів фахової передвищої, вищої освіти, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, а виключними підставами для прийняття оскаржуваного наказу відповідач визначив: статті 147-149 Кодексу законів про працю України, абзац другий частини п`ятої статті 34 Закону України «Про вищу освіту», пункт 2, підпункти 1, 28 пункту 4 контракту від 09 лютого 2021 року № І-41.

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом, позивач звернувся до суду, вважаючи оскаржуваний наказ незаконним, а відтак таким, що підлягає скасуванню.

Зокрема, звертає увагу на те, що наказ від 28.07.2023 № 255-К-23 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету» не містить фактичних та конкретних даних щодо того, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення трудових обов`язків, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допущено в роботі, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни. Також не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудової дисципліни і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення.

Окрім того, як на підставу задоволення позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем строку для застосування дисциплінарного стягнення, що встановлений ч. 1 ст. 148 КЗпП України, оскільки дисциплінарне стягнення накладене поза межами місячного строку, а також подія, що стала підставою для накладення дисциплінарного стягнення, відбулась понад 6 місяців до моменту накладення дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2023 року призначено розгляд вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25.09.2023 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов відзив, в якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування таких вимог представником Міністерства освіти та науки України зазначається, зокрема, наступне.

Відповідно до пп. 28 пункту 4 Контракту №1-41, укладеного між ректором Національного авіаційного університету ОСОБА_3 та Міністерством освіти та науки, передбачено, що ректор НАУ зобов`язаний забезпечити подання уповноваженому органу управління щороку до 01 лютого, а також на його вимогу звіту про результати виконання умов контракту та дотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти. 24.01.2023 року звіт ректора НАУ за 2022 рік було надіслано до МОН відповідним листом.

На підставі службової записки від 17.07.2023 року №3/499-вн-23 було поінформовано заступника Міністра про виконання вимог контракту позивачем, стосовно недотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти, відсутності інформації про результати виконання цільових показників діяльності закладу вищої освіти, які є частиною укладеного з ректором контракту.

МОН звернулось до позивача листом від 21.07.2023 року стосовно надання письмових пояснень, які були надані останнім 24.07.2023 року.

Проте, 26.07.2023 року рішенням експертно-кадрової комісії стосовно звіту про результати виконання умов контракту та дотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти за 2022 рік ректором НАУ ОСОБА_3 , рекомендовано Міністру розглянути питання про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та оголошення останньому догани за невиконання умов контракту. На підставі чого було МОН винесено наказ від 28.07.2024 року №255-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету».

Представник відповідача зазначає, що в діяльності ОСОБА_3 виявлено ряд порушень, що свідчить про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, а відтак, про наявність підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а в подальшому винесення № 255-к-23 від 28.07.2023 року наказу "Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету". Представник відповідача зазначає, що місячний строк застосування дисциплінарного стягнення не сплив, оскільки відповідач рахує цей строк з дати надання додаткових письмових пояснень позивача на вимогу МОН, тобто з 24.07.2023 року, а також вважає, що виявлені порушення (недосягнення показників) мало триваючий характер, а тому посилання позивача на пропущення шестимісячного строку є безпідставними.

А тому, з урахуванням доводів, викладених у відзиві, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Стосовно стягнення судових витрат представник відповідача заперечувала в повному обсязі з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

04.10.2023 року представником позивача було подано відповідь на відзив, а представником відповідача 10.10.2023 року було подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 16.10.2023 року представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження з підстав мобілізації позивача до лав Збройних сил України з 06.10.2023 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 16.10.2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Лисенко І.К. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Остапенко Ю.О. - проти позову заперечувала, просила відмовити позивачу в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні 05.12.2023 року свідок ОСОБА_5 пояснив, що в період з 2 серпня 2021 року по 5 квітня 2023 року він обіймав посаду Державного секретаря Міністерства освіти та науки. Дійсно, в кінці 2022 року МОН направило листи до закладів освіти з нагадуванням про те, що ректори мають подати звіти за 2022 рік до МОН і в цих звітах повинні вказуватися показники (стосувалось тих ректорів, щодо яких в контрактах такі показники були передбачені). Окремі ректори (зокрема ті, що призначені були недавно, а також ректори переміщених закладів освіти) викликалися до МОН для з`ясування проблемних питань вузу. Викликано було близько 20 ректорів, серед яких і ОСОБА_3 , як такий, що був нещодавно призначений. По результатам обговорення звіту ОСОБА_3 за 2022 рік жодних зауважень щодо строків подання звіту чи досягнення показників не було, навпаки обговорювались, зокрема, об`єктивні причини недосягнення показників щодо міжнародної мобільності через запровадження воєнного стану.

Свідок зазначив, що точної дати розгляду звіту позивача на робочій нараді в МОН він вказати не може, законодавець не вимагає обов`язкового складення письмового протоколу такого розгляду, проте, це відбувалось в січні-лютому 2023 року. Ректору були надані рекомендації. Взагалі до жодного ректора не було застосовано дисциплінарного стягнення, та і основним завданням таких звітувань було не оголошення доган, а обговорення питань адаптації до війни, обговорення питань «переміщеного закладу освіти» і т.і.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. При цьому, статтею 3 КЗпП встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 призначений на посаду ректора Національного авіаційного університету на підставі контракту №І-41 від 09.02.2021 року, укладеного між Міністерством освіти і науки України та ОСОБА_3 , строк дії якого з 10 лютого 2021 року до 09 лютого 2026 року (а.с.16-22). Пунктом 2 контракту передбачені цільові показники діяльності закладу вищої освіти, досягнення яких повинен забезпечити керівник, строки досягнення показників та механізм перевірки.

Додатковими угодами до контракту №1 від 30.04.2021 року та №2 від 07.02.2023 року вносились зміни до цільових показників та строків їх досягнення (а.с.23-27).

Відповідно до п. 1 контракту, цей контракт регулює трудові відносини, пов`язані з виконанням керівником своїх повноважень, встановлює цільові показники діяльності закладу вищої освіти, досягнення яких повинен забезпечити керівник закладу освіти, визначає права, обов`язки та відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці керівника, умови розірвання контракту, в тому числі достроково, строк дії контракту та є особливою формою трудового договору, на підставі якого виникають трудові відносини між уповноваженим органом управління та керівником.

Пунктом 2 контракту визначені цільові показники діяльності закладу вищої освіти, досягнення яких повинен забезпечити Керівник.

Відповідно до Розділу 2 контракту, Керівник повинен забезпечити досягнення таких цільових показників діяльності закладу вищої освіти в наступному: (1) збільшення кількості здобувачів вищої освіти, які брали участь у програмах міжнародної академічної мобільності; (2) збільшення кількості штатних науково-педагогічних та наукових працівників, які брали участь у програмах міжнародної академічної мобільності; (3) збільшення кількості навчальних аудиторій, які оснащені мультимедійним обладнанням або іншим спеціальним обладнанням, яке забезпечує виконання функцій мультимедійного обладнання; (4) запровадження комплексної автоматизації управління закладом вищої освіти, включаючи систему електронного документообігу; (5) запровадження системи ключових показників ефективності в контрактах заступників керівника ЗВО та керівників структурних підрозділів; (6) впровадження проектів та робіт у сфері енергозбереження; (7) розвиток матеріальної бази закладу вищої освіти, зокрема шляхом закупівлі та введення в експлуатацію навчального та наукового обладнання; (8) зростання обсягу капітальних витрат (для проведення капітальних ремонтів навчальних аудиторій, студентських гуртожитків та спорткомплесів тощо) у кошторисі витрат закладу вищої освіти (без урахування закладів фахової передвищої освіти в його структурі) в порівнянні з відповідним показником 2020 року; (9) зростання обсягу доходів до спеціального фонду від виконання наукових та науково-технічних робіт (надання наукових послуг, включаючи послуги з наукового обслуговування) за рахунок усіх позабюджетних джерел в порівнянні з відповідним показником 2020 року; (10) збільшення обсягу надходжень до спеціального фонду за проектами міжнародного співробітництва, у тому числі в результаті реалізації програм академічної мобільності в порівнянні з відповідним показником 2020 року.

Відповідно до п.4 контракту, Керівник зобов`язаний забезпечити, зокрема: 1) виконання цільових показників діяльності закладу вищої освіти; 2) підготовку фахівців з вищою освітою за відповідними освітніми програмами згідно із стандартами вищої освіти; 28) подання уповноваженому органу управління щороку до 01 лютого, а також на його вимогу звіту про результати виконання умов контракту та дотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти; 29) щорічне звітування перед вищим колегіальним органом громадського самоврядування закладу вищої освіти про результати своєї роботи.

20 грудня 2022 заслухано і обговорено звіт ректора Національного авіаційного університету за 2022 рік перед вищим колегіальним органом громадського самоврядування - конференцією трудового колективу НАУ, що підтверджується витягом з протоколу № 3 від 20 грудня 2022 року конференції трудового колективу Національного авіаційного університету (а.с. 45). Даний звіт було схвалено та визнано роботу ректора ОСОБА_3 задовільною.

24.01.2023 вих. № 01/110 у відповідь на запит МОН України від 07.12.2022 року №1/14964, було надіслано позивачем звіт ректора Національного авіаційного університету за 2022 рік, а також витяг з протоколу загальних зборів (конференції) трудового колективу Національного авіаційного університету; графік строків запланованих відпусток керівника закладу вищої освіти на 2023 рік; відомості щодо осіб, які обіймають посади проректорів та біографічні довідки про цих осіб (а.с. 46-58)

Відповідно до поданого щорічного звіту ректора ОСОБА_3 на конференції трудового колективу Національного авіаційного університету 20.12.2022 року, останній містить вісім розділів, серед яких: 1. Стратегічний розвиток університету; 2. Підготовка фахівців: основні кількісні та якісні показники; 3. Кадрове забезпечення освітнього процесу та наукової діяльності; 4. Внутрішня система забезпечення якості; 5. Наукова діяльність; 6. Міжнародна діяльність; 7. Фінансова та господарська діяльність; 8. Висновки.

Згідно з викладеним змістом, в звіті зазначені наступні показники: (1) збільшення кількості здобувачів вищої освіти, які брали участь у програмах міжнародної академічної мобільності - зазначено про участь 44 студентів університету протягом 2022 року в програмах академічної мобільності (а.с.57); (2) збільшення кількості штатних науково-педагогічних та наукових працівників, які брали участь у програмах міжнародної академічної мобільності - вказано, що 15,5% науково-педагогічних працівників підвищувало кваліфікацію за кордоном, проте, найчастіше в дистанційному режимі (а.с.51); (9) зростання обсягу доходів до спеціального фонду від виконання наукових та науково-технічних робіт - зазначається, що вперше за 5 років фонд фінансування наукових досліджень збільшується; (10) збільшення обсягу надходжень до спеціального фонду за проектами міжнародного співробітництва, у тому числі в результаті реалізації програм академічної мобільності - зазначається, що загальна кількість іноземних громадян, що навчається в НАУ, складає 700 осіб (для порівняння в 2021 році було 1228 осіб), вказується, що суттєвий негативний вплив на процес інтернаціоналізації освіти мають пандемія covid-2019 та воєнний стан в країні, що відобразилось на чисельності здобувачів-іноземців.

Щодо показника (3), (4) та (6) (7), то в розділі 4 Звіту лише загально вказується про забезпечення наявності необхідних ресурсів для організації освітнього процесу та забезпечення наявності інформаційних систем для ефективного управління освітнім процесом, та не деталізується окремо, чи було збільшено кількість навчальних аудиторій, які оснащені мультимедійним обладнанням, та чи запущено в експлуатацію систему автоматизованого управління закладом вищої освіти, чи впроваджено проекти та роботи у сфері енергозбереження. Не зазначено окремо в звіті і про запровадження системи ключових показників ефективності в контрактах заступників керівника ЗВО та керівників структурних підрозділів (показник 5).

Щодо зростання обсягу капітальних витрат у кошторисі витрат закладу вищої освіти (показник 8), то у звіті вказується про те, що загальний фонд у 2022 році зріс майже на 4,5 млн. грн. Однак, враховуючи обмеження воєнного часу, витрати на придбання товарів, робіт та послуг зменшились на 19 мільйонів (а.с. 57).

21 липня 2023 року до Національного авіаційного університету надійшов лист Міністерства освіти і науки України про надання пояснень щодо звіту ректора за 2022 рік.

Проколом №46 засідання експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності, керівників закладів фахової передвищої, вищої освіти, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України від 21.07.2023 року винесено питання стосовно звіту про результати виконання умов контракту та дотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти, а також цільових показників діяльності за 2022 рік ректором Національного авіаційного університету ОСОБА_3 та вирішено зобов`язати останнього подати уповноваженому органові управління письмове пояснення щодо неналежного виконання умов укладеного з ним контракту від 9 лютого 2021 року №І-41, ненадання у щорічному звіті інформації про рівень досягнення цільових показників діяльності НАУ, нерозміщення на офіційному веб-сайті Університету у щорічному звіті за 2022 рік рівня досягнення цільових показників діяльності НАУ. (а.с. 185-190)

Листом від 24 липня 2023 року «Щодо звіту ректора» Міністерству освіти і науки України було надано пояснення позивача щодо виконання цільових показників діяльності закладу вищої освіти за 2022 рік (а.с.43, 182-184). В даному листі позивачем деталізовано окремо рівні досягнення по кожному цільовому показнику, з якого вбачається, що невиконаним з об`єктивних причин є показник (1), який стосується зростання кількості здобувачів вищої освіти, які брали участь в програмах міжнародної академічної мобільності тривалістю не менше 1 місяця за календарний рік. Причинами недосягнення показника є пандемія Ковід-19 та повномасштабна російська агресія України та неможливість перетину кордону здобувачами вищої освіти чоловічої статі. Рівнів інших показників, передбачених контрактом, позивачем станом на кінець 2022 року досягнуто.

Проколом №47 засідання експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності, керівників закладів фахової передвищої, вищої освіти, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України від 26.07.2023 року винесено питання стосовно звіту про виконання умов контракту та дотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти, а також результатів виконання цільових показників діяльності за 2022 рік ректором Національного авіаційного університету ОСОБА_3 (з урахуванням листа НАУ від 24.07.2023 № 01/1375 з поясненнями до звіту ректора) та рекомендовано Міністру розглянути питання щодо притягнення ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та оголосити догану (а.с. 191-194).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2023 № 255-К-23 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету» оголошено догану ректору Національного авіаційного університету ОСОБА_3 за невиконання абзацу другого частини п`ятої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» та пункту 2, підпунктів 1, 28 пункту 4 контракту від 09 лютого 2021 року № І-41; скасовано надбавку ректору Національного авіаційного університету ОСОБА_3 , встановлену абзацом четвертим пункту 8 контракту від 09 лютого 2021 року № І-41 (за високі досягнення у праці), відповідно до абзацу восьмого пункту 8 контракту від 09 лютого 2021 року № І-41 (а.с. 28).

При прийнятті оскаржуваного наказу, Міністерство освіти і науки України керувалось пунктом 121 частини другої статті 8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», підпунктом 151 пункту 10 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630 (зі змінами), та враховувало протоколи № 46 від 21 липня 2023 року, № 47 від 26 липня 2023 року засідань експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників закладів фахової передвищої, вищої освіти, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Підставою застосування дисциплінарного стягнення в наказі зазначено ст. 147-149 КЗпП України, абз.2 ч.5 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», п.2, п.п. 1, 28 пункту 4 Контракту від 09 лютого 2021 року №І-41.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з частиною другою статті 140 КЗпП України, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Положеннями статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті

За приписами ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Отже, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, які полягають у порушенні або неналежному виконанні покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з цим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року в справі № 554/9493/17.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Абз.2 ч.5 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» передбачає, що щорічний звіт керівника закладу вищої освіти повинен містити інформацію про рівень досягнення цільових показників діяльності закладу вищої освіти, визначених контрактом, станом на 31 грудня року, за який складено звіт, і підлягає внесенню до Єдиної державної електронної бази з питань освіти та оприлюднюється в Реєстрі суб`єктів освітньої діяльності Єдиної державної електронної бази з питань освіти та на офіційному веб-сайті закладу вищої освіти (даний пункт в редакції Закону № 2003-IX від 25.01.2022). Попередня редакція даної норми передбачала лише обов`язок керівника оприлюднювати щорічний звіт про свою діяльність на офіційному сайті закладу вищої освіти.

Як зазначав свідок в своїх показаннях, інститут показників діяльності ректорів запроваджений останні 5 років, щоб створити культуру нового управлінського інституту.

Пунктом 2 та п.п. 1, 28 пункту 4 Контракту від 09 лютого 2021 року №І-41 передбачено обов`язок керівника забезпечити виконання цільових показників діяльності закладу вищої освіти та подання уповноваженому органу управління щороку до 01 лютого, а також на його вимогу звіту про результати виконання умов контракту та дотримання закладом вищої освіти вимог законодавства, стандартів вищої освіти.

Судом встановлено під час розгляду справи, що хоча відповідачем зазначалось у відзиві та в поясненнях в судовому засіданні, що МОН звернулось до ОСОБА_3 21.07.2023 року на предмет надання пояснень щодо звіту про виконання показників, які передбачені контрактом, саме «на вимогу» МОН та станом на червень 2023 року (а.с. 99-100), сам лист МОН від 21.07.2023 року №1/10808-23 свідчить про те, що відповідно до протоколу №46 від 21.07.2023 року засідання експертно-кадрової комісії з розгляду діяльності керівників закладів фахової передвищої, вищої освіти, установ та організацій, що належать до сфери управління МОН, на порядку денному комісії розглядалось питання стосовно звіту про результати виконання умов контракту та дотримання ректором НАУ вимог законодавства та стандартів вищої освіти саме за 2022 рік.

За результатами розгляду питання Комісія одноголосно ухвалила рішення про необхідність надання позивачем письмових пояснень щодо:

-неналежного виконання умов контракту від 09 лютого 2021 року №1-41;

-ненадання у щорічному звіті керівника закладу вищої освіти інформації про рівень досягнення цільових показників діяльності Університету, визначених контрактом, відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про вищу освіту»;

-нерозміщення на офіційному сайті Університету у щорічному звіті керівника за 2022 рік інформації про рівень досягнення цільових показників діяльності закладу вищої освіти. (а.с. 134).

Дане засідання проводилось на підставі службової записки генерального директора фахової передвищої, вищої освіти ОСОБА_6 від 17.07.2023 року №3/499-вн-23, в якій останнім було проаналізовано звіт ректора НАУ за 2022 рік та поінформовано заступника Міністра про стосовно недотримання закладом вищої освіти вимог контракту, законодавства, стандартів вищої освіти, відсутності інформації про результати виконання цільових показників діяльності закладу вищої освіти, які є частиною укладеного з ректором контракту. (а.с. 195)

Як вбачається із оскаржуваного наказу, він не містять чітких формулювань суті та обставин допущеного проступку, зокрема, в ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків, відсутні докази вини позивача та наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і неналежним виконанням покладених на позивача трудових обов`язків, а містяться лише загальні, а не конкретні посилання на порушення позивачем положень контракту.

Із змісту наказу не можна дійти однозначних висновків про доведення вини позивача і накладення на нього дисциплінарного стягнення, а відтак, суд приходить до висновку про те, що наказ від від 28.07.2023 № 255-К-23 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету» винесено всупереч встановленому Законом порядку та за відсутності порушень контракту, є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше 1 (одного) місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше 6 (шести) місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України).

Судом встановлено, що Звіт ректора Національного авіаційного університету за 2022 рік ОСОБА_3 у відповідності до інструктивного листа МОН від 07.12.2022 року №1/14964-22 було надіслано Міністерству освіти і науки України листом від 24 січня 2023 року №01/110, що підтверджується в листі НАУ від 24.07.2023 року №01/1375 (а.с. 43), показаннях свідка та не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с. 161). Отже, позивач виконав умови законодавства та укладеного контракту щодо своєчасного подання звіту за 2022 рік.

Даний звіт було схвалено на загальних зборах трудового колективу НАУ 20.12.2022 року. Визнано роботу ОСОБА_3 за 2022 рік задовільною (а.с. 45).

Додатково ректор Національного авіаційного університету відзвітував Міністру освіти і науки України ОСОБА_4 та державному секретарю МОН ОСОБА_5 у лютому 2023 року, про що вказується в листі НАУ від 24.07.2023 року №01/1375, підтверджується показаннями свідка на не спростовується відповідачем.

Тобто, подія, відповідно до якої на ректора було застосовано захід дисциплінарного впливу - подання звіту - відбулась до 24 січня 2023 року.

Натомість, Наказ Міністерства освіти і науки України від 28.07.2023 № 255-К-23 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету» видано через понад шість місяців із моменту настання події та накладено поза межами граничного місячного строку, визначеного ч.1 ст. 148 КЗпП України, чим порушено вимоги статті 148 КЗпП України. Зазначене свідчить про порушення з боку Міністерства освіти і науки України строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо порядку подання щорічного звіту про виконання умов контракту, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник закладу вищої освіти щороку звітує перед засновником (засновниками) або уповноваженим ним (ними) органом (особою) та вищим колегіальним органом громадського самоврядування закладу вищої освіти.

Щорічний звіт керівника закладу вищої освіти повинен містити інформацію про рівень досягнення цільових показників діяльності закладу вищої освіти, визначених контрактом, станом на 31 грудня року, за який складено звіт, і підлягає внесенню до Єдиної державної електронної бази з питань освіти та оприлюднюється в Реєстрі суб`єктів освітньої діяльності Єдиної державної електронної бази з питань освіти та на офіційному веб-сайті закладу вищої освіти.

Щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти (надалі, ЄДЕБО) та оприлюднюється Реєстрі суб`єктів освітньої діяльності Єдиної державної електронної бази з питань освіти: пунктом 5 розділу1 «Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти», затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 08 червня 2018 № 620, визначено власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Пунктом 1.4. Керівництва користувача Програмний комплекс ЄДЕБО(розділ 1 «Заклад освіти», сторінки 16-18), Київ -2023, розміщеного за посиланням https://www.inforesurs.gov.ua/wp-content/uploads/2019/10/kk_r1_zaklad_osvity.pdf визначено перелік сканованих копій документів, які необхідно розміщувати закладу вищої освіти, а саме: Статут (всі сторінки), Витяг з ЄДР (розширений), Наказ про призначення керівника закладу освіти.

Як встановлено судом, можливості завантаження сканованої копії щорічного звіту керівника про результати виконання умов контракту Керівництво користувача Програмний комплекс ЄДЕБО (розділ 1 «Заклад освіти») не передбачає.

Проте, Звіт ректора Національного авіаційного університету було опубліковано на офіційному веб-сайті Університету nau.edu.ua за посиланням https://nau.edu.ua/ua/menu/quality/zviti/, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту НАУ https://nau.edu.ua/ua/menu/quality/zviti/.

Натомість, публікація звіту ректора в Єдиній державній електронній базі з питань освіти та в Реєстрі суб`єктів освітньої діяльності Єдиної державної електронної бази з питань освіти неможлива через відсутність на те технічної можливості, що підтверджується пунктом 1.4. Керівництва користувача Програмного комплексу ЄДЕБО (розділ 1 «Заклад освіти», сторінки 16-18), розміщеного за посиланням https://www.inforesurs.gov.ua/wp-content/uploads/2019/10/kk_r1_zaklad_osvity.pdf

При цьому, обов`язок визначити порядок публікації щорічного звіту керівника закладу вищої освіти про результати виконання умов контракту, який містить інформацію про рівень досягнення цільових показників діяльності закладу вищої освіти, покладається законодавством саме на Міністерство освіти і науки України.

Разом із тим, відповідно до листа вих. № 01-11/2466 від 08.08.2023 року ДП «Інфоресурс» - на сьогоднішній день в Єдиній державній електронній базі з питань освіти не реалізовано функцію щодо внесення в ЄДЕБО щорічного звіту керівника закладу вищої освіти та, відповідно, оприлюднення його в Реєстрі суб`єктів освітньої діяльності.

Звіт ректора НАУ було подано МОН до 01 лютого 2023 року, як це вимагається пп.28 п.4 Контракту.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що відповідачем жодним належним та допустимим доказом не було доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, правомірності накладення дисциплінарного стягнення, отже, підсумовуючи викладене, суд вважає спірний наказ незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Стосовно стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги № 79 від 01.08.2023 року, додаток №1 до договору, рахунок №2023-79/1 від 02.08.2023 року, платіжну інструкцію від 03.08.2023 року на суму 8 000 грн, платіжну інструкцію від 03.08.2023 року на суму 2 000 грн, акт №2023-79/1 здачі-прийняття робіт, рахунок № 2023-79/2 від 13.01.2023 року, платіжну інструкцію від 14.09.2023 року на суму 2000 грн, акт № 2023-79/2 здачі-прийняття робіт, рахунок №2023-79/3 від 13.10.2023 року, платіжну інструкцію від 18.10.2023 року на суму 6 000 грн, рахунок №2023-79/4 від 02.11.2023 року, платіжну інструкцію від 03.11.2023 року на суму 2 000 грн, акт №2023-79/4 здачі-прийняття робіт, рахунок №2023-79/5 від 05.12.2023 року, платіжну інструкцію від 21.12.2023 року на суму 2 500 грн, акт №2023-79/5 здачі-прийняття робіт.

Представником відповідача 29.01.2023 року подано до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат, згідно якої відповідач просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат, оскільки вони є значно завищеними, необґрунтовані та безпідставні.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відтак процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Враховуючи визначені законом принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатським об`єднанням роботи, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану заявником суму є дещо завищеними, неспівмірними із наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг у суді, не відповідають критерію розумності їхнього розміру, тому з врахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, судом визначається розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 147-149 КЗпП України, статтями 2, 10, 12, 13, 15, 141, 76-81, 89, 258, 263- 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України № 255-к-23 від 28.07.2023 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету".

Стягнути з Міністерства освіти і науки України (, м. Київ, проспект Берестейський, 10) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 16 000 грн.

Стягнути з Міністерства освіти і науки України (, м. Київ, проспект Берестейський, 10) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Верещінська