КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/8892/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/467/24

17 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борецького Володимира Володимировича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Галагана В.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: ОСОБА_2 , про повернення безпідставно збережених коштів,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: ОСОБА_2 , про повернення безпідставно збережених коштів.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 01.08.2018 року між ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого сторони зобов`язалися в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим Договором укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , 4-го пускового комплексу, 1 черги будівництва в об`єкті: «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_2 ».

На виконання умов п.п. 1.1, 1.2 та 3.2.1 попереднього договору позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було сплачено 1 260 974,52 грн. на користь ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», що становить 100% вартості квартири. За умовами п. 1.2 Договору, основний договір сторони зобов`язались укласти протягом 60 календарних днів з дня державної реєстрації майбутнім продавцем права власності на майно.

За умовами п. 4.1 Договору, сторони домовились про те, що на того, хто необґрунтовано відмовляється (ухиляється) від укладення основного договору, у визначений п. 1.2 цього договору термін та на визначених умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від укладення основного договору.

Зазначає, що позивач з 03.08.2021 року перебуває за кордоном, однак з серпня 2018 року до моменту виїзду не отримував повідомлень відповідача щодо готовності майна, його державної реєстрації та необхідності укласти основний договір. 30.09.2023 року представник позивача Борецький В.В. звернувся до ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» із заявою про укладення основного договору. Однак відповідачем листом від 13.10.2023 року повідомлено, що попередній договір припинив свою дію 18.05.2021 року та просив надати реквізити для повернення коштів - вартості квартири. Однак станом на 23.12.2023 року кошти позивачу не повернуто, відповідач продовжує ними безпідставно користуватись, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом у порядку положень статті 1212 ЦК України

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь позивача безпідставно збережені грошові кошти в сумі у сумі 635 169,60 грн., 3% річних в сумі 49 543,23 грн., інфляційні втрати в сумі 234 598,32 грн., та судовий збір в сумі 9 193,11 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: ОСОБА_2 , про повернення безпідставно збережених коштів відмовлено.

Не погоджуючись з такими рішенням суду першої інстанції, 27 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борецький Володимир Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта необхідно враховувати, що попередній договір купівлі-продажу квартири від 01.08.2018 року так і не було виконано відповідачем, а в подальшому розірвано в односторонньому порядку відповідачем 18.05.2021 року, а тому кошти перераховані ОСОБА_1 на його рахунок ПАТ «ХК Київміськбуд» без правової підстави є безпідставно отриманими коштами та підлягають поверненню позивачу.

Зазначає, що відмова відповідача від договору купівлі-продажу квартири, є підставою для задоволення вимоги про повернення безпідставно збережених коштів сплачених за неї (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні), відповідно до вимог ст.1212 ЦК України.

Вказує на те, що питання щодо кондикційних зобов`язань та застосування ст. 1212 ЦК України при односторонній відмові або розірвання договору в судовому порядку було досліджено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 686/1727/20, провадження № 61-14762 св 21 (ЄДРСРУ № 111251113) в постанові від 31.05.2023 року.

Окрім того, зазначає, що у пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».

Зазначає, що тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання.

Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України. (Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 363/3555/17-ц (провадження № 61-22274св19).

Звертаєу вагу суду на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначивши, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, проте не зазначено, який спосіб захисту є правильним та ефективним.

10 квітня 2024 року від представника відповідача ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» Варицький Євген Валерийович подав до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому посилався на те, що згідно Довідки ПрАТ "ХК "Київміськбуд" визначено, що вартість квартири АДРЕСА_3 становить 1 270 339, 20 грн. Зазначена довідка видана і підтверджено нею, що гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом сплатили вказані кошти у розмірі 1 270 339, 20 грн., проте даною довідкою не визначено частки сплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за майно, тобто яка частка кожного з них невідомо. Відвоідач звертає увагуна те, що Оболонським районним судом міста Києва розглядалась цивільна справа №756/11274/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і його поділ, а тому на думку представника відповідача між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існував спір щодо розміру внесених коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири. При цьму вважає, щоне укладення основного договору сталося з вини саме сторін договору і повернення коштів може бути виключно з урахуванням вимог Договору та вирахуванням штрафу. З урахуванням вище викладеного просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання, в режимі відеоконференціі, з`явився представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борецький Володимир Володимирович, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а торму колегія суддів вважає за можливе розглядати справи за відсутності учасників справи, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2018 року між ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. попередній договір купівлі-продажу квартири, реєстровий № 5469, за умовами якого сторони зобов`язалися в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим Договором укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , 4-го пускового комплексу, 1 черги будівництва в об`єкті: «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_2 ». Вартість майна складає 1 260 974,52 грн. (а.с. 58-61)

На виконання умов п.п. 1.1, 1.2 та 3.2.1 попереднього договору позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було сплачено 1 270339,20 грн. на користь ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», що становить 100% вартості квартири, про що видано Довідку від 25.03.2021 року № 11990. (а.с. 30)

За умовами п. 1.2 Договору, основний договір сторони зобов`язались укласти протягом 60 календарних днів з дня державної реєстрації майбутнім продавцем права власності на майно та за умови виконання майбутніми покупцями вимог п. 1.4 та п. 1.5 цього Договору.

За умовами п. 4.1 Договору, сторони домовились про те, що на того, хто необґрунтовано відмовляється (ухиляється) від укладення основного договору, у визначений п. 1.2 цього договору термін та на визначених умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від укладення основного договору.

Відповідно до п. 4.5 Договору, сторони домовились, що у разі не укладення майбутніми покупцями основного договору у зв`язку з тим, що майбутні покупці ухиляються від укладення основного договору у визначений п. 1.2 цього Договору термін, цей Договір вважається припиненим.

В такому випадку, після закінчення 30-денного терміну з строку, визначеного п. 1.2 Договору, майбутній продавець повертає майбутнім покупцям на банківські рахунки кошти за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором.

Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В.

За даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2021 року, на підставі рішення державного реєстратора від 19.03.2021 року право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд»(а.с. 32).

Згідно листа ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 09.08.2023 року, Компанія 19.03.2021 року відповідно до вимог п.3.1.1 попереднього договору зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_5 , крайній термін укладення основного договору сплинув ще 18.05.2021 року. Відповідно до п. 3.2.5 договору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як сторін Договору запрошували до нотаріуса для укладення основного договору, неодноразово намагалися зв`язатись по телефону. Підтвердження обізнаності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про введення будинку АДРЕСА_6 в експлуатацію є заяви останніх від 09.07.2021 року про продовження терміну підписання договору до 01.01.2022 року. Керуючись умовами попереднього договору, останній припинив свою дію ще 18.05.2021 року, у зв`язку з цим запропоновано надати реквізити для повернення сплачених коштів. (а.с. 29)

30.09.2023 року адвокатом Борецьким В.В. в інтересах ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» надіслано письмову вимогу про укладення основного договору, а у випадку відмови попереджено про ініціювання вирішення спору у судовому порядку. (а.с. 23-25)

10.11.2023 року адвокатом Борецьким В.В. в інтересах ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» надіслано заяву про повернення коштів, сплачених за попереднім договором, у зв`язку із його припиненням; зазначено банківські реквізити для повернення. (а.с. 33)

19.12.2023 року адвокатом Борецьким В.В. в інтересах ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» надіслано вимогу про повернення коштів, сплачених за попереднім договором, у зв`язку із його припиненням. (а.с. 35-37)

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: ОСОБА_2 , про повернення безпідставно збережених коштів суд першої інстанції посилався на те, що між сторонами наявний договірний характер спірних правовідносин, які урегульовано умовами попереднього договору від 01.08.2018 року та які підлягають захисту умовами цього Договору, що унеможливлює застосування судом положень частини першої статті 1212 ЦК України в розрізі даного спору, у тому числі й щодо зобов`язання повернути кошти позивачу.

Колегія суддів погоджується з такими висноками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами першою, другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів.

Згідно із частиною першою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог зазначав, що станом на 233 грудня 2023 роук кошти позивачу не повернуті та відповідач продовжує ними безпідставно користуватись, а тому з урахуванням вимог ст.1212 ЦК України існують підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Судом встановлено, що 01.08.2018 року між ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. попередній договір купівлі-продажу квартири, реєстровий № 5469, за умовами якого сторони зобов`язалися в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим Договором укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , 4-го пускового комплексу, 1 черги будівництва в об`єкті: «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_2 ». Вартість майна складає 1 260 974,52 грн. (а.с. 58-61)

На виконання умов п.п. 1.1, 1.2 та 3.2.1 попереднього договору позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було сплачено 1 270 339,20 грн. на користь ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», що становить 100% вартості квартири, про що видано Довідку від 25.03.2021 року № 11990 (а.с. 30).

З викладеного вбачається, що грошові кошти у розмірі 1 270 339,20 грн. були сплачені на користь відповідача відповідно до умов попереднього договору купівлі- проваджу, який відповідно до вимог чинного законодавста було посвітчено приватним нотаріусом. Тобто, відповідач на правовій підставі отримав кошти від позивача.

Колегія суддів зазначає, що для застосування у даному випадку ст.1212 ЦК України, позивач повинен був довести відсутність у відповідача правової підстави отримати кошти. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Окрім того, до суду першої інстанції не було надано доказів того, що правова підстава відповідно до якої відповідач отримав кошти у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що попередній договір купівлі-продажу квартири від 01.08.2018 року так і не було виконано відповідачем, а в подальшому розірвано в односторонньому порядку відповідачем 18.05.2021 року, а тому кошти перераховані ОСОБА_1 на його рахунок ПАТ «ХК Київміськбуд» без правової підстави є безпідставно отриманими коштами та підлягають поверненню позивачу не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки, як було встановлено судом позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти на підставі укладеного між сторонами попереднього договору купівлі- продажу, а тому в даному випадку у суду були відсутні підстави для задоволення позову на підставі ст. 1212 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на висновки викладені в постановах Верховного Суду колегія суддів відхиляє, оскільки обставини даної справи не є релевантними відносно обставин, які були встановлені в постановах Верховного Суду.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борецького Володимира Володимировича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борецького Володимира Володимировичазалишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2024 року

Головуючий: Судді: