Справа № 450/1705/24 Провадження № 2-з/450/3/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 квітня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ПрАТ «Львівський іподром» про забезпечення позову до подання позовної заяви ПрАТ «Львівський іподром», в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 про визнання права постійного користування земельними ділянками, визнання недійсними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації речових прав,

встановив:

підстава заяви: 15.04.2024 року представник заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ПрАТ «Львівський іподром», звернувся до Пустомитіського районного суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014; заборонити Давидівській сільській раді Львівського району Львівської області та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб відчужувати, здавати в оренду, надавати іншим особам інші речові права (суперфіцій, емфітевзис, сервітут, іпотека тощо) на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014; заборонити Відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового використання спірних земельних ділянок, їх поділу чи об`єднання, створення невід`ємних поліпшень чи інших змін таких земельних ділянок, розташування (спорудження, будівництво) будь-яких об`єктів нерухомого майна або тимчасових споруд на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014; заборонити органам та особам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014, окрім тих дій, що спрямовані на виконання ухвали про забезпечення суду та накладення обтяжень за такою ухвалою.

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Пустомитівської районної ради народних депутатів від 18.12.1980 року № 528 «Про видачу державного акта на право користування землею Львівському державному іподрому» затверджено встановлені межі і розміри землекористування та видано акт на право користування землею Львівського державного іподрому на 900,0 га, в межах акту залишено стороні землекористувачі загальною площею 74,9 га (тобто разом 974,9 га).

Згідно з цим Рішенням виготовлено Державний акт на право користування землею серії Б № 061274, відповідно до якого за Львівським державним іподромом закріплено в безстрокове і безплатне користування 900 гектарів землі згідно з планом землекористування, з якого вбачається поділ наданої землі на ділянку № 1 площею 878,1 га та ділянку № 2 площею 96,8 га.

Отже, в рамках універсального правонаступництва, ПрАТ «Львівський іподром» є єдиним правонаступником Львівського іподрому, до якого перейшло і право постійного користування, за Державним актом на право користування землею серії Б № 061274 від 1980 року.

Рішенням № 1526-20/2018 від 05.03.2018 року Давидівська сільська рада вирішила доручити виконавчому комітету Давидівської сільської ради ОТГ звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які знаходяться на території Давидівської об`єднаної територіальної громади, які є у користуванні ПрАТ «Львівський іподром» орієнтовною площею 415,2 га.

Листом № 1756 від 25.07.2019 року Давидівська сільська рада визнала, що їй було передано земельні ділянки, які «перебувають у постійному користуванні колишнього ДП «Львівський іподром» за межами населених пунктів с. Черепин та Давидів на території Давидівської сільської ради ОТГ», а саме земельні ділянки загальною площею 353,16 га з такими кадастровими номерами: 1) :04:000:0024 площею 17,8062 га; 2) :04:000:0020 площею 28,9865 га; 3) : 05: 000: 0011 площею 17,3819 га; 4) : 04: 000: 0019 площею 0,5000 га; 5) : 04: 000: 0016 площею 30,6888 га; 6) : 04: 000: 0017 площею 15,8885 га; 7) : 04: 000: 0018 площею 45,1783 га; 8) : 05: 000: 0007 площею 27,9640 га; 9) : 05: 000: 0008 площею 2,2842 га; 10) : 05: 000: 0004 площею 40,6741 га; 11) :05:000:0010 площею 105,9215 га; 12) : 06: 000: 0146 площею 7,2292 га; 13) : 06: 000: 0145 площею 4,9330 га; 14) : 03: 000: 0127 площею 7,7238 га.

Далі, згідно з листом Держгеокадастру № 18-13-0.2-1237/2-23 від 22.03.2023 року, вказані земельні ділянки були поділені таким чином, що з них утворились такі земельні ділянки загальною площею 353,16 га: 1) :04:000:0038 площею 14,8455 га; 2) :04:000:0039 площею 2,9607 га; 3) :04:000:0035 площею 15,8796 га; 4) :04:000:0034 площею 13,1069 га; 5) :05:000:0025 площею 17,2810 га; 6) :05:000:0024 площею 0,1009 га; 7) :04:000:0036 площею 0,4616 га; 8) :04:000:0037 площею 0,0384 га; 9) :04:000:0031 площею 30,2550 га; 10) :04:000:0030 площею 0,4338 га; 11) :04:000:0032 площею 15,6436 га; 12) :04:000:0033 площею 0,2449 га; 13) :04:000:0029 площею 45,0637 га; 14) :04:000:0028 площею 0,1146 га; 15) :05:000:0020 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_8 ); 16) :05:000:0015 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_3 ); 17) :05:000:0021 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_9 ); 18) :05:000:0016 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_4 ); 19) :05:000:0017 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_5 ); 20) :05:000:0019 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_7 ); 21) :05:000:0018 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_6 ); 22) :05:000:0014 площею 0,5000 га (приватизовано за ОСОБА_2 ); 23) :05:000:0013 площею 23,9640 га; 24) :05:000:0022 площею 2,1472 га; 25) :05:000:0023 площею 0,1370 га; 26) :05:000:0027 площею 40,3332 га; 27) :05:000:0026 площею 0,3409 га; 28) :05:000:0784 площею 104,1861 га; 29) :05:000:0783 площею 1,7354 га; 30) :06:000:0217 площею 7,1461 га; 31) :06:000:0216 площею 0,0831 га; 32) :06:000:0214 площею 1,8360 га; 33) :06:000:0215 площею 3,0970 га;34) :03:000:0127 площею 7,7238 га.

Земельні ділянки у підпунктах 15-22 передані Відповідачам у власність безоплатно згідно з рішеннями, виданими в один день 14.07.2021 року, що підтверджується відповідними інформаційними довідками з ДРРПНМ (копії рішень, крім рішення № 114-8/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. . ОСОБА_4 для ведення ОСГ на території Давидівської сільської ради», яке не опубліковане на веб-сайті, і довідок додаються). Це вказує на недобросовісність Давидівської сільської ради, яка знала про те, що такі ділянки належні з правом безстрокового користування ДП «Львівський іподром» (зараз правонаступнику ПрАТ «Львівський іподром»), але відчужила такі ділянки, що значно ускладнює їх повернення у користування Позивача, так само як це ускладнює поділ вищезгаданих ділянок.

Отже, відповідач усвідомлював про реальну або потенційну наявність прав позивача на згадані ділянки, але незважаючи на це, не повідомляючи Позивача вчинив такі дії: 1) Сформував (зареєстрував) земельні ділянки з масиву земель, що перебувають в постійному користуванні Позивача, не вносячи відомостей про наявність прав Позивача на них; 2) Зареєстрував право комунальної власності на вказані земельні ділянки, не вносячи відомостей про наявність прав Позивача на них; 3) Поділив вказані земельні ділянки, не вносячи відомостей про наявність прав Позивача на них; 4) Безоплатно передав деякі з вказаних земельних ділянок у приватну власність різним фізичним особам.

Відтак, існує ризик вчинення цих чи інших дій, спрямованих на ускладнення та/або унеможливлення виконання судового рішення, що суперечитиме принципу обов`язковості судового рішення.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову, на думку позивача, є обґрунтованим, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, у разі розпорядження відповідачами вказаним майном на користь третіх осіб. З метою запобігання можливим потенційним порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача просить заяву задоволити.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

Отже, підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (12 січня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 568/525/21, провадження № 61-14463св21).

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є нерухоме майно, а саме земельні ділянки, право власності на які зареєстроване за відповідачами, позивач вважає обґрунтованим припущення, що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів.

Судом враховано, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами та не позбавить власників майна права володіти та користуватися таким майном, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити та вжити заходи забезпечення позову вказані у заяві позивача про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ПрАТ «Львівський іподром», про забезпечення позову до подання позовної заяви, - задоволити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014.

Заборонити Давидівській сільській раді Львівського району Львівської області та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб відчужувати, здавати в оренду, надавати іншим особам інші речові права (суперфіцій, емфітевзис, сервітут, іпотека тощо) на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014.

Заборонити відповідачам Давидівській сільській раді Львівського району Львівської області, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового використання спірних земельних ділянок, їх поділу чи об`єднання, створення невід`ємних поліпшень чи інших змін таких земельних ділянок, розташування (спорудження, будівництво) будь-яких об`єктів нерухомого майна або тимчасових споруд на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014.

Заборонити органам та особам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0020; :05:000:0015; :05:000:0021; :05:000:0016; :05:000:0017; :05:000:0019; :05:000:0018; :05:000:0014.

Надати органу, що здійснює виконання ухвали суду наступні відомості:

стягувач: Приватне акціонерне товариство «Львівський іподром», , м. Львів, вул. Стрийська, буд. 133.

Боржники: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81151, Львівська область, Львівський район, с. Давидів, вул. Незалежності, 1а;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Роз`яснити, що заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, а у випадку неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 ЦПК, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову; заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяЄ. О. Данилів