Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/652/24
Номер провадження2/711/692/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 квітня 2024 року Придніпровський районний суд м.Черкаси у складі: головуючого судді Демчика Р.В., при секретарі Кофановій А.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 14400.00 грн та моральну шкоду в сумі 50000.00 грн., а всього 64400.00 грн..

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідно до вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 вересня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України. Також, відповідач свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст.361, ч.З ст.190 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що він не пам`ятає, коли саме здобув логін та пароль для входу у мобільний додаток «izibank», до рахунку відкритому в AT «ТАСКОМБАНК» на ім`я потерпілої. 12.11.2021, близько 00 год. 30 хв., використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Honor», та власну сім-картку мобільного оператора зв`язку ТОВ «Lifecell», без дозволу власника видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_1 , здійснив вхід до її облікового запису у мобільному додатку «izibank», що був установлений на мобільний телефон, після чого в налаштуваннях вказаного додатку змінив фінансовий номер та адресу електронної пошти, на свій особистий номер та власну поштову скриньку, в результаті чого отримавши повний доступ до банківського рахунку потерпілої збільшив кредитний ліміт на рахунку потерпілої до 15000,00 грн. Після чого здійснив грошовий переказ в сумі 14 400 грн. на картку відкриту в АТ «Акцент-Банк», якою він користувався особисто. Гроші витратив на власні потреби. Зобов`язався відшкодувати завдані збитки. Цивільний позов у встановленому законом порядку в кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_1 не заявлений, що не позбавляє права відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства. Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 14400 грн. Також в результаті вчиненого відповідачем кримінального правопорушення позивачу було завдано моральну шкоду, яка полигає у нервових розладах та душевних стражданнях. Внаслідок протиправної поведінки відповідача порушений звичний уклад життя позивача, вона сала знервована, постійні сварки з родинною, призвели до погіршення стосунків з ними. Позивач вимушена боротися зі свою правду впродовж декількох років, постійні дзвінки з банку про те, що позивач винна кошти і до неї будуть застосовані додаткові санкції, як боржника. Зіпсована кредитна історія, що в подальшому унеможливлює отримання кредитних коштів у банків та банківських організацій, на вигідних умовах. Також моральна шкода полягає у порушенні її права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного з повідомлення (виклику) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. До початку розгляду справи по суті подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованою адресою проживання.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідачі належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилися в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідачі не подали відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини:

Вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 вересня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Оскільки цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в кримінальному провадженні не заявлявся, тому даний цивільний позов підлягає вирішенню судом в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частинами першою, другою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (ст.11 ЦК України).

З матеріалів справи, а саме вироку суду, вбачається, що ОСОБА_2 , у невстановлений час, місце та спосіб здобув інформацію, а саме дані (логін та пароль) для входу у мобільний додаток «izibank», авторські права на який належать AT «ТАСКОМБАНК» до рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в AT «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 12 листопада 2021 року, близько 00 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Honor», ІМЕІ: НОМЕР_2 , та власну сім-картку мобільного оператора зв`язку ТОВ «Lifecell» НОМЕР_3 , розраховуючи, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинювані ним протиправні дії, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам AT «ТАСКОМБАНК», без дозволу власника видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_1 , використовуючи здобутий ним логін та пароль, здійснив вхід до її облікового запису у мобільному додатку «izibank», що був установлений на вище вказаний мобільний телефон, після чого в налаштуваннях вказаного додатку здійснив зміну фінансового номеру та адреси електронної пошти, на свій особистий номер НОМЕР_3 та власну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого отримав повний доступ до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_1 , відкритого у AT «ТАСКОМБАНК», що призвело до несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, а саме як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, шо призвело до підробки інформації.

Також ОСОБА_2 , за вище вказаних обставин, 12 листопада 2021 року о 01 год. 16 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Honor», ІМЕІ: НОМЕР_2 та мережу Інтернет, здійснив збільшення кредитного ліміту на вже наявному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в AT «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 15000,00 грн., після чого заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_1 , а саме здійснив грошовий переказ в сумі 14 400 грн. на картку № НОМЕР_4 , відкриту в AT «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_3 , якою користувався особисто ОСОБА_2 , після чого розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 14 400 грн.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме як шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 вересня 2023 року ОСОБА_2 визнанои винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання: - за ч. 1 ст.361 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; - за ч. 3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними та достатніми доказами, що відповідач вчинив неправомірні дії відносно позивача ОСОБА_1 , що мало наслідком спричинення матеріальної шкоди у розмірі 14400 грн. 00 коп.

За таких обставин відповідач зобов`язаний відшкодувати матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 14400 грн. 00 коп.

Також суд вважає обґрунтованими доводи позивача, щодо спричинення їй моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 . Зазначені неправомірні дії відповідача дійсно призвели до моральних страждань ОСОБА_1 , що змусило їй звертатись до правоохоронних органів та до суду за захистом своїх прав

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., яка виразилась у незадовільному психологічному стані, в результаті неправомірних дій відповідача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, враховуючи ступінь вини відповідача, характер та обсяг душевних страждань позивача, поведінку відповідача та тривалість завданої позивачу моральної шкоди, з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшов висновку про те, що сума у розмірі 20 000 грн. є достатньою для відшкодування позивачеві моральної шкоди.

Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Керуючисьст.128 КПК України, ст.ст.12,13,81,141,247,258-259,263-265,268,272-273,354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду розмірі 14400 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 20 000.00 грн., а всього 34 400 грн. 00 коп. (тридцять чотири тисячи чотириста гривень)

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Р. В. Демчик