ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/959/23

Провадження № 22-ц/4820/737/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянта, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Шевцової Л.М. від 29 січня 2024 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача вказував, що 20.06.2019 року ОСОБА_1 в присутності свідків передав ОСОБА_2 на його прохання 315000 грн., які останній зобов`язався повернути до 20.06.2020 року.

10.08.2020 року знову у присутності свідків ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 на його прохання 20000 доларів США, які той зобов`язався повернути до 10.08.2021 року. Вказане підтверджуються розписками, підписаними власноручно ОСОБА_2 .

Станом на 07.02.2023 року відповідач отримані кошти не повернув. На неодноразові прохання позивача повернути борг ОСОБА_2 не реагував, почав уникати зустрічей з ОСОБА_1 , змінив номер телефону.

У зв`язку із несвоєчасним погашенням боргу позивач набув право на стягнення 3 % річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 315000 грн. заборгованості за договором позики від 20.06.2019 року, 24918,74 грн. - 3% річних від простроченої суми, 136558,04 грн. інфляційних втрат, 20000 дол. США за договором позики від 10.08.2020 року і 989,09 дол. США - 3% річних від простроченої суми.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 - 315000 грн. - заборгованості за договором позики від 20.06.2019 року; 3% річних в сумі - 24918,74 грн., та інфляційні втрати в сумі - 136558,04 грн. Всього 476476,78 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 - 20000 дол. США - заборгованості за договором позики від 10.08.2020 року, та 3% річних в сумі - 989,09 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 витрати по оплаті судового збору в розмірі - 12440,19 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне і відмовити у позові. Також просить скасувати арешт майна накладений ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2023 року. Вказує, під впливом обману позивача міг поставити підпис на чистих аркушах паперу, але з якою метою та де їх мав використати ОСОБА_1 , відповідачу не було відомо, а увійшовши в довіру до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 під приводом нібито придбання у нього частини житлового будинку АДРЕСА_2 , отримав нотаріально посвідчену довіреність. Таким же шахрайським шляхом позивач заволодів паспортом відповідача, при цьому останній не знав для яких цілей і як він його використовував. В подальшому, коли ОСОБА_2 зрозумів, що ОСОБА_1 намагається шахрайським способом заволодіти належною йому частиною цього будинку та земельною ділянкою, він звернувся до нотаріуса і скасував видану ОСОБА_1 довіреність.

Розписки, надані позивачем про отримання позики, вважає недійсними, оскільки вони нотаріально не посвідчені. Крім того, ОСОБА_2 , вважаючи, що дії ОСОБА_1 відносно нього спрямовані на заволодіння належного йому майна, звернувся із заявою про злочин до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Оригінали розписок про нібито отримання у борг від ОСОБА_1 грошових коштів на суму 315000 грн. та 20000 дол. США не були надані позивачем разом з позовною заявою, тому апелянт піддає справедливому сумніву допустимість та достовірність цих доказів. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у клопотанні про призначення почеркознавчої експертизи, а також у допиті свідка ОСОБА_3 , сусідки ОСОБА_2 по цьому будинку АДРЕСА_2 , яка могла дати суду об`єктивні показання щодо того, чи володів ОСОБА_2 великою сумою коштів. Суд не врахував, що за заявою ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0000537 від 11.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, здійснюється досудове розслідування.

Не враховано, що в одній із розписок підпис ОСОБА_2 стоїть у нижньому правому куті, що не піддається розумному поясненню, а підписи нібито свідків у них відсутні, записи про їх участь виконані кульковою ручкою різних кольорів порівняно з текстом розписок, що підтверджує їх незаконність. Показання вказаних свідків також містили суттєві розбіжності.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 20.06.2019 року ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , передав ОСОБА_2 315000 грн., які ОСОБА_2 зобов`язався повернути до 20.06.2020 року, що підтверджується оригіналом розписки, приєднаної до матеріалів справи.

10.08.2020 року знову у присутності вищевказаних свідків ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 20000 дол. США, які той зобов`язався повернути до 10.08.2021 року. Факти позики підтверджуються розпискою, підписаною ОСОБА_2 , та приєднаною до матеріалів справи.

Станом на 07.02.2023 року відповідач отримані кошти позивачу не повернув.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту укладення між сторонами договорів позики та передачі позивачем у борг відповідачу 315000 грн. та 20000 доларів США, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами позики щодо повернення боргу, що підтверджується представленими позивачем оригіналами розписок, тому наявний борг, 3% річних та інфляційні втрати підлягають стягненню з нього на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з стаття 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Суд першої інстанції з урахуванням норм статті 1047 ЦК правильно констатував, що зміст представлених боргових розписок цілком підтверджує факт укладення сторонами договорів позики та передачу вказаних у розписках коштів позичальнику ОСОБА_2 . В свою чергу наявність оригіналів розписок у кредитора свідчить про те, що боргові зобов`язання за цими розписками відповідачем не виконане, що повністю узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою у постанові від 02.03.2020 року у справі №355/1301/18.

Твердження апелянта про проставлення підписів на чистих аркушах паперу, а не в розписках суд до уваги не бере, оскільки вказані доводи не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Оригінали розписок представлені позивачем у підготовчому засіданні, відповідач не довів їх безгрошовість.

Нормами статті 1147 ЦК України не передбачено нотаріальне посвідчення договорів позики, а лише укладення договору позики у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вирішує питання про призначення експертизи у підготовчому судовому засіданні.

Апелянт мав можливість заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у підготовчому засідання, чим не скористався, тому суд першої інстанції обґрунтовано відхилив таке клопотання на стадії розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому правильним є висновок суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦПК України за період із 21.06.2020 року по 08.02.2023 року на заборгованість 315000 грн., що становить 24918,74 грн. та за період 11.08.2021 по 08.02.2023 року на заборгованість складала 20000 дол. США, що становить 989,09 грн., а також інфляційних втрат із суми боргу 315000 грн.

Відповідач не спростував наведені позивачем розрахунки цих сум.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк