Справа № 152/43/24
У Х В А Л А

про перегляд заочного рішення

22 квітня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Роздорожної А.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки адвоката Ходака Владислава Володимировича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в :

25 березня 2024 року від представника відповідачки до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій він вказує, що вперше з матеріалами справи він ознайомився 9 лютого 2024 року шляхом відкриття матеріалів справи в підсистемі електронний суд та шляхом направлення на електронну адресу. На думку представника відповідачки, вказаний в частині сьомій статті 178 ЦПК України строк слід відраховувати з дня отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками. Разом з тим 19 лютого 2024 року в цій справі вже було ухвалено заочне рішення, а відтак з моменту ознайомлення із матеріалами справи (9 лютого 2024 року) до винесення рішення пройшло 10 днів, що менше, ніж встановлений законом мінімум для подачі відзиву. Окрім цього, на думку представника відповідачки, ухвалюючи заочне рішення, суд не врахував, що електронний договір про надання кредиту №194592- ВН1-001 від 15 грудня 2020 року містить несправедливі умови, а відтак не було застосовано положення статті 11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту не ґрунтуються на нормах законодавства в стягненні такої комісії слід було відмовити. Також судом не враховано, що за користування кредитом у розмірі 24000 грн у межах строку кредитування (16 тижнів) мало бути нараховано процентів у розмірі 17760 грн (пункт 3 кредитного договору), натомість було протиправно нараховано 26799,08 грн. Відтак представник відповідачки просив скасувати заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року у справі №152/43/24 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

27 березня 2024 року від представника позивача до суду надійшли заперечення, в яких він вказав, що проценти за користування кредитом є легітимною платою за користування кредитними коштами протягом періоду кредитування. Як підтверджується відомостями, наведеними в розрахунку заборгованості, позивач не вимагає в судовому порядку стягнення із відповідачки сум неустойки чи компенсаційних виплат, передбачених статтею 625 ЦК України. На думку представника позивача, умови кредитного договору, які декларуються представником відповідача у заяві про перегляд як несправедливі, у відповідності до норм частини 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та статей 215, 217 та 236 ЦК України мають бути визнані недійсними в судовому порядку, що в даному випадку відсутнє. Тому, вирішення питання про можливість визнання судом несправедливими будь-яких умов кредитного договору під час розгляду саме цієї судової справи та на підставі лише заяви про перегляд (а не шляхом подання окремого позову чи зустрічного позову), взагалі є процесуально неприпустимим. Включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем комісії за надання кредиту (пункт 1 кредитного договору), а рівно й подальше нарахування позивачем зазначеної комісії та витребування її від Відповідача (в т.ч. в судовому порядку), є законним та обґрунтованим - оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті кредитний договір. Закон України «Про споживче кредитування» безумовно та однозначно передбачає право позивача, як кредитодавця, на встановлення комісії за надання кредиту за кредитним договором. Умови кредитного договору та пункт 5.2. Правил, які є його невід`ємною складовою частиною (пункт 10 кредитного договору) та яким передбачено, що нарахування комісії здійснюється в момент укладання Договору, а порядок та розмір оплат Комісії визначено Графіком платежів, дії ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» щодо нарахування заборгованості за комісією, є правомірними - оскільки кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а правилами передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами саме в загальному розмірі 26799,08 грн є цілком законними та обґрунтованими. Вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в частині нарахованих та несплачених відповідачем процентів за користування кредитом саме в розмірі 26799,08 грн, а рівно і їх задоволення судом першої інстанції в заочному рішенні, повністю узгоджуються із змістом пунктів 2 та 3 кредитного договору, пункту 5.1. Правил, нормами статей 1048, 1054 та 1056-1 (частина друга) ЦК України, протилежні за змістом висновки представника відповідача із зазначеного питання, висловлені ним в заяві про перегляд, є помилковими - оскільки не враховують положення кредитного договору, Правил та ЦК України в сукупності та є такими, що засновані на хибному тлумаченні підстав визначення розміру процентів, нарахованих відповідачу за кредитним договором - адже такі помилкові висновки представника відповідача не враховують ту обставину, що відповідачем не були дотримані строки оплати за кредитним договором, визначені в графіку платежів, через що фактичний розмір процентів в такому випадку становить ту суму, яка нараховувалась позивачем на фактичну суму заборгованості за кредитом, зазначену в розрахунку заборгованості, тобто, саме в розмірі 26799,08 грн. Представник позивача просив прийняти до розгляду заперечення і долучити їх до матеріалів справи, розгляд справи здійснювати з обов`язковим врахуванням доводів, викладених позивачем у цих запереченнях та без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 22 квітня 2024 року до суду надійшла заява, в якій він просив судове засідання здійснювати за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Дослідивши заяву, суд приходить до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою суду від 12 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; визначено дати двох судових засідань 08.02.2024 року та 19.02.2024 року; запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати заяви по суті відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив; виклик відповідача здійснено шляхом поміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ходак В.В., який діє на підставі ордеру АВ №1115887 від 8 лютого 2024 року, цього ж дня надіслав на електронну адресу суду клопотання, яке зареєстровано в суді 9 лютого 2024 року, про надання йому доступу до електронної справи в підсистемі «Електронний суд» та про надіслання на електронну адресу копій позовної заяви з доданими матеріалами.

Відповідно до статті 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Копію позовної заяви з додатками, які були надіслані представником позивача відповідачці за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відповідачка не отримала, оскільки відсутня за місцем свого проживання.

Ухвалу про відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою про виклик було надіслано відповідачці за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.53), однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.65).

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В даному випадку датою вручення відповідаці копії ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки є 23 січня 2024 року (а.с.65). А тому останнім днем для подання до суду відзиву на позов було 7 лютого 2024 року.

Вступивши в справу 8 лютого 2024 року представник відповідачки, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та ознайомлений зі справою в цілому, за 10 днів не подав до суду жодного клопотання, в тому числі про поновлення строку на подання відзиву на позов, та не повідомив про причин, які перешкоджали подати таке клопотання.

Дослідивши заяву представника відповідачки про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку що у заяві відсутні посилання на докази, які б підтвердили об`єктивні суттєві обставини, що перешкоджали представнику відповідачки подати до суду відзив на позовну заяву в строк до 7 лютого 2024 року, клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позов, чи хоча б з`явитися до суду на визначені дату та час для розгляду справи по суті 19 лютого 2024 року.

Керуючись статтями 258-261, 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника відповідачки адвоката Ходака Владислава Володимировича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Роз`яснити представнику відповідачки адвокату Ходаку Владиславу Володимировичу, що відмова в прийнятті заяви про перегляд заочного рішення не перешкоджає звернутись із апеляційною скаргою на рішення суду - оскаржити рішення суду першої інстанції до апеляційного суду в загальному порядку.

Ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА