Справа№592/6405/21
Провадження №2/592/27/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В :

25.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, із змісту якого вбачається, що відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті. На підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Згідно положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Оскільки місцезнаходженням спірного нерухомого майна та місцем проживання відповідачки є: АДРЕСА_1 , то він вважає, що справа може бути розглянута у Ковпаківському районному суді м. Суми у будь-якому з вищевказаних випадків. Відповідно до інформаційної довідки № 250616776 від 31.03.2021 року щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ситником С. М. , об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 99,5 м ? , житловою площею 50,9 м ? , а саме: житловий будинок А-1 , прибудова а , прибудова а1 , прибудова а2 , прибудова а3 , прибудова а4 , погріб п/г , сарай Б , погріб В , вбиральня Г , гараж Д , сарай Е , навіс Ж , душ З , душ И , вбиральня К , навіс Л , ґанок а5 , ґанок а6 , огорожі № 1, 3, 4, 5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за реєстраційним номером 101 (номер об`єкта в РПВН: 1478789) , належить на праві спільної часткової власності: - ОСОБА_1 36/100 (тридцять шість сотих) часток нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О. М. 17.02.2021 року за реєстровим № 181. Державну реєстрацію права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було проведено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О. М. 17.02.2021 року, номер запису про право власності 40598116; - ОСОБА_2 64/100 (шістдесят чотири сотих) часток нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Сумського міського нотаріального округу Калініченко Є. Ю. 19.03.2020 року за реєстровим № 3-438. Державну реєстрацію права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було проведено державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Сумського міського нотаріального округу Калініченко Є. Ю. 19.03.2020 року, номер запису про право власності 36005116. 06.04.2021 року він надіслав відповідачці повідомлення, у якому просив, з метою припинення спільної часткової власності та проведення поділу об`єкта нерухомого майна в натурі без доплат, 16.04.2021 року о 14 годині 00 хвилин з`явитися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ситника Сергія Михайловича за адресою: АДРЕСА_3 , для укладення договору про поділ нерухомого майна. До вищевказаного повідомлення було додано копію інформаційної довідки № 250616776 від 31.03.2021 року та копію висновку № 110-ВТП від 25.03.2021 року, згідно якому за технічними показниками поділ об`єкта нерухомого майна на окремі об`єкти права власності (на окремі індивідуально визначені об`єкти нерухомого майна) технічно можливий. 16.04.2021 року відповідачка не з`явилась до приватного нотаріуса у призначений час, а тому він змушений був повторно надіслати повідомлення та просив прибути до приватного нотаріуса 23.04.2021 року о 14 годині 00 хвилин. 23.04.2021 року у приміщенні приватного нотаріуса Ситника Сергія Михайловича за адресою: АДРЕСА_3 , відбулась зустріч його представника за довіреністю ОСОБА_3 та відповідачки, проте згоди щодо укладення договору про поділ нерухомого майна досягнуто не було, що підтверджується інформаційним листом № 59/01-16 від 06.05.2021 року. Оскільки між ним та відповідачкою не було досягнуто згоди щодо укладення договору про поділ нерухомого майна під час досудового врегулювання спору, відтак він вважає за можливе просити суд поділити між ним та відповідачкою в натурі нерухоме майно об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 99,5 м ? , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України) .Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України) . Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України) . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) , належить їм на праві спільної власності (спільне майно) . Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України) . Так, згідно інформаційній довідці № 250616776 від 31.03.2021 року, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 99,5 м ? , зареєстрований за реєстраційним номером НОМЕР_1 (номер об`єкта в РПВН: 1478789) , належить на праві спільної часткової власності йому (36/100 часток) та відповідачці (64/100 часток) . Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 1 ст. 183 ЦК України) . Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України) . З метою визначення можливості поділу спірного об`єкта житлової нерухомості він звернувся до експерта з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна ТОВ НВП ПРОМІНВЕСТБУД - ОСОБА_4 (свідоцтво № НОМЕР_2 від 13.06.2018 року) . Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 110-ВТП від 25.03.2021 року, йому стало відомо про те, що за технічними показниками новоутворені об`єкти є відокремленими один від одного, мають окремі входи та виходи до будинку, можуть бути поділеними на самостійні об`єкти нерухомого майна. Після чого, з метою укладення договору про поділ нерухомого майна, він двічі звертався до відповідачки з повідомленнями (06.04.2021 року та 16.04.2021 року) , до яких додавав копію вищевказаного висновку. 23.04.2021 року між його представником за довіреністю та відповідачкою відбулась зустріч з приводу врегулювання питання щодо поділу спірного домоволодіння, яке перебуває у їхній спільній частковій власності, проте згоди досягнуто не було. Так, згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України) . На підставі ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.04.1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок зазначено наступне: судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема, про виділ частки з будинку (поділ будинку) , що є спільною власністю (частковою чи сумісною) (п/п б п. 2) ; при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру) (абз. 1 п. 6) ; в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності (абз. 1 п. 7) ; при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику (абз. 4 п. 7) . У висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 110-ВТП від 25.03.2021 року визначено склад новоутворених об`єктів нерухомого майна, а саме: об`єкт № 1 (позивач) : - житловий будинок під літ. А-1 , прибудова під літ. а1 , прибудова під літ. а2 , прибудова під літ. а3 та ґанок під літ. а6 : житлова кімната (прим. № 2-7) 5,0 м ? , житлова кімната (прим. № 2-8) 16,2 м ? , санвузол (прим. № 2-9) 3,8 м ? , коридор (прим. № 2-10) 1,0 м ? , коридор (прим. № 2-11) 2,5 м ? , кухня (прим. № 2-12) 10,1 м ? . Загальна площа 38,6 м ? , житлова площа 21,2 м ? ; - господарські будівлі та споруди: сарай під літ. Б , гараж під літ. Д , погріб під літ. п/г та огорожа № 3, № 4, № 5. Об`єкт № 2 (відповідачка) : - житловий будинок під літ. А-1 , прибудова під літ. а , прибудова під літ. а4 та ґанок під літ. а5 : кухня (прим. № 1-1) 15,8 м ? , ванна (прим. № 1-2) 4,1 м ? , туалет (прим. № 1-3) 1,3 м ? , житлова кімната (прим. № 1-4) 6,3 м ? , житлова кімната (прим. № 1-5) 17,4 м ? , коридор (прим. № 1-6) 6,2 м ? , коридор (прим. № 1-7) 3,8 м ? , житлова кімната (прим. № 1-9) 6,0 м ? . Загальна площа 60,9 м ? , житлова площа 29,7 м ? ; - господарські будівлі та споруди: сарай під літ. Б , погріб під літ. В , вбиральня під літ. Г , сарай під літ. Е , навіс від літ. Ж , літній душ під літ. З , літній душ під літ. И , навіс під літ. Л , вбиральня під літ. К та огорожа № 1. До даного висновку додається два варіанти поділу земельної ділянки та план поділу житлового будинку. Оскільки до об`єкта № 1 та об`єкта № 2 входить сарай під літ. Б , то, з метою уточнення його поділу, він звернувся до ТОВ НВП ПРОМІНВЕСТБУД за роз`ясненням та отримав довідку № 176а від 26.04.2021 року, відповідно до якої експерт надав дані стосовно його площ та геометричних розмірів після поділу згідно поданих варіантів. 1-й варіант поділу: ОСОБА_1 . Сарай під літ. Б площею 11,9 м ? . Розміри 3,60 x 3,29. Інший співвласник. Сарай під літ. Б площею 6,1 м ? . Розміри 3,60 x 1,70. 2-й варіант поділу. ОСОБА_1 . Сарай під літ. Б площею 5,4 м ? . Розміри 3,60 x 1,50. Інший співвласник. Сарай під літ. Б площею 12,6 м ? . Розміри 3,60 x 3,50. Він повідомляє суд про те, що домоволодіння вже фактично поділено між ним та відповідачкою, новоутворені об`єкти є відокремленими один від одного внутрішніми стінами, кожен має окремі входи та виходи до будинку та на прибудинкову територію, склався усталений порядок фактичного користування об`єктом нерухомого майна. Таким чином, на підставі вищевикладених обставин та зазначених норм права, беручи до уваги факт відмови відповідачки вирішити спір у добровільному порядку шляхом укладення договору про поділ нерухомого майна, він вважає за можливе просити суд поділити між ним та відповідачкою в натурі спірне нерухоме майно, припинивши право спільної часткової власності на об`єкт житлової нерухомості, зареєстрований за реєстраційним номером 101 (номер об`єкта в РПВН: 1478789) , виділити йому в натурі відповідну частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , визнавши її, як самостійний об`єкт при розподілі. Слід зазначити про те, що земельна ділянка під спірним домоволодінням не сформована та не приватизована. Право самостійно подати заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою виникне у нього лише після поділу нерухомого майна в натурі та проведення державної реєстрації права власності. Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України він повідомляє про те, що: 1. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, дорівнює сумі судового збору та витрат на отримання висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. 2. Він підтверджує те, що ним не було подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. 3. Заходи досудового врегулювання вчинялись: - повідомлення б/н від 06.04.2021 року; - повідомлення б/н від 16.04.2021 року. 4. Заходи забезпечення доказів або позову не вчинялися. 5. Позов не підлягає грошовій оцінці. Цей абзац є його власним письмовим підтвердженням вищенаведених фактів. На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 12, 15, 16, 179, 183, 190, 316, 317, 319, 321, 355, 356, 364, 367 ЦК України; ст. ст. 2,19, 23, 27, 30, 175 ЦПК України, він просив: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Поділити об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 99,5 м ? , житловою площею 50,9 м ? , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 101 (номер об`єкта в РПВН: 1478789) , припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) . 3. Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в натурі 36/100 часток будинку та господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , визнавши їх, як самостійний об`єкт при розподілі, а саме: - в житловому будинку під літ. А-1 , прибудова під літ. а1 , прибудова під літ. а2 , прибудова під літ. а3 та ґанок під літ. а6 : житлову кімнату (прим. № 2-7) 5,0 м ? , житлову кімнату (прим. № 2-8) 16,2 м ? , санвузол (прим. № 2-9) 3,8 м ? , коридор (прим. № 2-10) 1,0 м ? , коридор (прим. № 2-11) 2,5 м ? , кухню (прим. № 2-12) 10,1 м ? . Загальною площею 38,6 м ? та житловою площею 21,2 м ? ; - в господарських будівлях та спорудах: сарай під літ. Б площею 11,9 м ? (розміри 3,60 x 3,29) , гараж під літ. Д , погріб під літ. п/г та огорожу № 3, № 4, № 5. 4. Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму понесених судових витрат (вхідний № 19860/21 від 25.05.2021 року) (а. с. 1-6) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.05.2021 року у справі № 592/6405/21, провадження № 2/592/1582/21 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, було залишено без руху. Було ухвалено запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в строк, що передбачений ч. 2 ст. 185 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків. Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає вимоги, визначені у ст. 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 26.05.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97202734) (а. с. 36) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.06.2021 року у справі № 592/6405/21, провадження № 2/592/1582/21 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. Було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Було ухвалено пизначити по справі підготовче судове засідання на 04.08.2021 року на 09 годину 00 хвилин за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, буд. 12, зал судових засідань № 11, про що повідомити учасників справи. Копію ухвали про відкриття провадження у справі було постановлено надіслати учасникам справи разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідачу. Було ухвалено роз`яснити відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надіслати: 1) суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) , що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Було ухвалено роз`яснити учасникам справи, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: ненадання копії відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/ . Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 01.06.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97321916) (а. с. 42) .

14.06.2021 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла зустрічна позовна заява представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Цюпки Олександра Віталійовича, із змісту якої вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/6405/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. ОСОБА_1 просить суд поділити об`єкт житлової нерухомості по АДРЕСА_2 , виділивши йому у власність в натурі частину житлового будинку під літ. А-1 , прибудови літ. а1 , а2 , а3 та ґанок а6 , а саме: житлові кімнати № 2-7, 2-8, санвузол № 2-9, коридори № 2-10, 2-11, кухню № 2-12, а також господарські будівлі: сарай літ. Б , площею 11,9 м ? , гараж літ. Д , погріб літ. п/г та огорожу № 3, 4, 5. ОСОБА_2 , ознайомившись 08.06.2021 року із позовною заявою ОСОБА_1 , не погоджується з таким розподілом житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 та заявляє до ОСОБА_1 зустрічні вимоги, що обґрунтовується наступним. На сьогодні житловий будинок по АДРЕСА_2 фактично поділений на дві окремі квартири АДРЕСА_5 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 , та № 2, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 . Відповідно до приписів ст. ст. 364, 367 ЦК України, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. При цьому слід враховувати, що згідно ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2020 року ОСОБА_2 належить 64/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , інші 36/100 частин вказаного нерухомого майна, згідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом від 17.02.2021 року, належить ОСОБА_1 . Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 400 від 26.05.2005 року спадкодавцю ОСОБА_2 ОСОБА_5 було дозволено будівництво, узаконено добудову до житлового будинку кухні приміщення для господарських потреб загальним розміром 5,85 х 5,8 м (прибудова а4 , згідно технічного паспорту, рік побудови 2005) . З огляду на викладене, прибудова а4 та навіс літ. Л є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , як і збудована у 2005 році спадкодавцем ОСОБА_1 ОСОБА_6 , прибудова а3 є особистою приватною власністю ОСОБА_1 . За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами, згідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, що встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як випливає зі змісту § 6 ЦПК України (ст. 102, 103) доказування сторонами обставин, що потребують спеціальних знань у сфері відмінній від права, здійснюється за допомогою експертних висновків, що можуть надаватися суду на замовлення учасника справи. Відповідно до ст. 9 Закону УкраїниПро судову експертизу , особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів. Відтак висновок експерта з питань, доказування яких потребує спеціальних знань у сфері відмінній від права, вважається допустимим доказом у справі, якщо його здійснено експертом включеним до державного Реєстру атестованих судових експертів. З реєстру атестованих судових експертів вбачається, що ОСОБА_4 не являється атестованим судовим експертом. Її висновок від 25.03.2021 року був складений від імені ТОВ Науково-виробниче підприємство Промінвестбуд не містить відомостей про те, що в результаті запропонованого нею поділу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , співвласникам буде виділено житлові та нежитлові приміщення у житловому будинку, господарські будівлі та споруди, що відповідатимуть їх часткам у праві спільної часткової власності: 64/100 та 36/100 частин. Відповідно до висновку експерта № 14 за результатами проведеного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 27.05.2021 року (надалі висновок експерта № 14) поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 відповідно до часток співвласників можливо провести виділивши: ОСОБА_2 частину в житловому будинку приміщення № 1-1 (прибудова літ. а4 ) площею 15,8 м ? , № 1-2 (прибудова літ. а4 ) площею 4,1 м ? , № 1-3 (прибудова літ. а4 ) площею 1,3 м ? , № 1-4 площею 6,3 м ? , № 1-5 площею 17,4 м ? , № 1-6 площею 6,2 м ? , № 1-7 (прибудова літ. а ) площею 3,8 м ? , № 1-9 (прибудова літ. а ) площею 6,0 м ? , загальною площею 60,9 м ? , а також господарчі будівлі і споруди: ґанок літ. а5 ; гараж літ. Д ; вбиральня літ. К , Г ; погріб літ. В ; душ літ. И , З ; сарай літ. Е ; навіс літ. Л , Ж ; 2/5 сараю літ. Б (2 x 3,6) ; огорожа №1; ОСОБА_1 частину в житловому будинку приміщення № 2-7 площею 5,0 м ? , № 2-8 площею 16,2 м ? , № 2-11 (прибудова літ. а ) площею 2,5 м ? , № 2-9 (прибудова літ. а1 ) площею 3,8 м ? , № 2-10 (прибудова літ. а2 ) площею 1,0 м ? , № 2-12 (прибудова літ. а3 ) площею 10,1 м ? , загальною площею 38,6 м ? , а також господарчі будівлі і споруди: 3/5 сараю літ. Б (3 x 3,6) ; ґанок літ. а6 ; погріб літ. п/г ; огорожі № 3; огорожі № 4; ворота № 5. Отже, поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , слід здійснити відповідно до варіанту поділу зазначеного у висновку експерта № 14 від 27.05.2021 року, оскільки за такого поділу співвласникам буде передано об`єкти нерухомого майна, що відповідатимуть їх часткам. В той же час у разі задоволення первісної позовної вимоги, ОСОБА_1 буде виділено частину майна, що є більшою за 36/100 частин, що суперечить вимогам ст. ст. 364, 367 ЦК України. При цьому слід зауважити, що ОСОБА_1 , набувши у лютому 2021 року частину нерухомого майна по АДРЕСА_2 , майже відразу почав конфліктувати з ОСОБА_2 з приводу порядку користування зазначеним майном, руйнувати сараї літ. Е , Б , у зв`язку з чим ОСОБА_2 була вимушена зберігати належний їй господарський інвентар, велосипеди, тощо у будинку. Зазначене, зокрема, підтверджується відповідями управління поліції від 28.04.2021 року та 13.05.2021 року на численні звернення ОСОБА_2 з приводу протиправних дій ОСОБА_1 . Вартість майна, що просить виділити собі у власність ОСОБА_2 , згідно висновку про вартість майна оцінювача ОСОБА_7 від 28.05.2021 року складає 240000,00 грн. . ОСОБА_2 вважає також за необхідне заявити вимогу про встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 . Так, ЦК України у ст. 377 та ЗК України у ст. 120 закріплюють принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи спір у справі № 689/26/17 у своїй постанові від 16.06.2020 року, з огляду на принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зазначила, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 713/1817/16-ц (п. 61) зазначено про те, що особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. З огляду на викладені норми закону ОСОБА_2 має право на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 відповідно до своєї частки у праві власності на нерухоме майно, що розташоване на ній. Відповідно до висновку експерта № 14 з урахуванням варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд, запропоновано встановити наступний порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , виділивши співвласнику ОСОБА_2 в особисте користування 64/100 земельної ділянки площею 0,0567 га (567 м ? ) , яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями, а співвласнику ОСОБА_1 , 36/100 земельної ділянки площею 0,0319 га (319 м ? ) , яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, що розмежовуються між собою по точкам А, Б, В, Г, Д, Е лінією, яка зазначена червоним кольором та проходить: - відрізок межі A-Б проходить від червоної лінії ( АДРЕСА_6 ) по лінії поділу житлового будинку по ломаній лінії довжиною 16,57 м (4,52 + 1,86 + 2,32 + 0,7 + 6,47 + 0,1 + 0,6) ; - далі відрізок Б-В проходить по прямій лінії від поділу житлового будинку довжиною 2,74 м до поділу сараю Б ; - далі проходить відрізок межі В-Г по лінії поділу сараю Б довжиною 3,86 м; - далі проходить відрізок межі Г-Д по лінії поділу сараю Б довжиною 6,29 м; - далі проходить відрізок межі Д-Е довжиною 21,04 м до тильної сторони земельної ділянки, розділивши межу на частки 27,37 м (13,18 + 14,19) та 9,46 м. Заходи досудового врегулювання спору не здійснювалися. Заходи забезпечення доказів та позову до подання позовної заяви не здійснювалися. Понесені позивачем судові витрати складають 20772,00 грн. , з яких: - 3308,00 грн. сплачений судовий збір; - 8000,00 грн. витрати на правову допомогу згідно з договором від 23.04.2021 року; - 6864,00 грн. витрати на оплату експертизи; - 2000,00 грн. витрати на оплату послуг щодо здійснення кадастрової зйомки для проведення експертизи; - 600,00 грн. за проведення оцінки майна. Позивачка підтверджує, що нею не було подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Оригінали доданих до позовної заяви документів знаходяться у позивачки: свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2020 року, рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 400 від 26.05.2005 року з додатками, висновку експерта № 14 за результатами проведеного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 27.05.2021 року, висновку про вартість майна від 28.05.2021 року, відповідей управління поліції від 28.04.2021 року та 13.05.2021 року, договору про надання правової допомоги від 23.04.2021 року, опису виконаних адвокатом робіт за договором від 23.04.2021 року, квитанції про оплату правової допомоги за договором від 23.04.2021 року, квитанції про оплату експертизи, квитанція про оплату кадастрової зйомки, квитанція про оплату оцінки; Міністерства юстиції України: інформація з державного Реєстру атестованих судових експертів щодо ОСОБА_8 . На підставі викладеного, він просив: 1. Прийняти цей зустрічний позов до спільного розгляду із первісним позовом у справі № 592/6405/21, відмовивши у задоволенні первісного позову у повному обсязі. 2. Провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , виділивши у власність: - ОСОБА_2 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-І , прибудови літ. а , а4 : кухню 1-1 площею 15,8 м ? , ванну 1-2 площею 4,1 м ? , туалет 1-3 площею 1,3 м ? , житлові кімнати 1-4 площею 6,3 м ? , 1-5 площею 17,4, м ? , коридори 1-6 площею 6,2 м ? , 1-7 площею 3,8 м ? та житлову кімнату 1-9 площею 6,0 м ? , ґанок а5 , а також господарські будівлі та споруди: погріб літ. В , 2/5 сараю літ. Б (2 х 3,6) , сарай літ. Е , душі літ. З , И , вбиральні літ. К , Г , гараж літ. Д , навіси літ. Ж , Л , огорожу № 1, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_1 ; - ОСОБА_1 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-1 , прибудови літ. а , а1 , а2 , а3 : житлові кімнати 2-7 площею 5,0 м ? , 2-8 площею 16,2 м ? , санвузол 2-9 площею 3,8 м ? , коридори 2-10 площею 1,0 м ? , 2-11 площею 2,5 м ? , кухню 2-12 площею 10,1 м ? , ґанок а6 , а також господарські будівлі та споруди: 3/5 сараю літ. Б (3 x 3,6) , погріб літ. п/г ; огорожу № 3, 4, ворота № 5, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_2 . 3. Встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідності до часток 64/100 та 36/100 по варіанту визначеному висновком експерта № 14 за результатами проведеного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 27.05.2021 року, виділивши в особисте користування: - ОСОБА_2 64/100 земельної ділянки площею 0,0567 га (567 м ? ) , яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями; - ОСОБА_1 36/100 земельної ділянки площею 0,0319 га (319 м ? ) , яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, що розмежовуються між собою по точкам А, Б, В, Г, Д, Е лінією, яка зазначена червоним кольором та проходить: - відрізок межі A-Б проходить від червоної лінії ( АДРЕСА_6 ) по лінії поділу житлового будинку по ломаній лінії довжиною 16,57 м (4,52 + 1,86 + 2,32 + 0,7 + 6,47 + 0,1+0,6) ; - далі відрізок Б-В проходить по прямій лінії від поділу житлового будинку довжиною 2,74 м до поділу сараю Б ; - далі проходить відрізок межі В-Г по лінії поділу сараю Б довжиною 3,86 м; - далі проходить відрізок межі Г-Д по лінії поділу сараю Б довжиною 6,29 м; - далі проходить відрізок межі Д-Е довжиною 21,04 м до тильної сторони земельної ділянки, розділивши межу на частки 27,37 м (13,18 + 14,19) та 9,46 м. 4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені останньою судові витрати. Позивачка підтверджує, що нею не було подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (вхідний № № 22549 від 14.06.2021 року) (а. с. 45-48) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.08.2021 року у справі № 592/6405/21, провадження № 2/592/1582/21 вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку та земельної ділянки було об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 04.08.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98754167) (а. с. 87) .

20.08.2021 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Холод Олег Анатолійович надіслав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на зустрічний позов, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 подала зустрічний позов по справі № 592/6405/21, яким просить відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.08.2021 року вимоги за зустрічним та первісним позовом було об`єднано в одне провадження, у зв`язку з чим він вважає за необхідне надати відзив на зустрічну позовну заяву, оскільки викладені в ній вимоги задоволенню не підлягають. У зустрічному позові (абз. 9-10 стор. 2) зазначено, що відповідно до ст. 9 Закону України Про судову експертизу , особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів. Відтак висновки експерта з питань, доказування яких потребує спеціальних знань у сфері відмінній від права, вважається допустимим доказом у справі, якщо його здійснено експертом включеним до державного Реєстру атестованих судових експертів. З вищевказаним твердженням він категорично не погоджується, оскільки, по-перше, позивач за первісним позовом у своїй позовній заяві не зазначає, що висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 110-ВТП від 25.03.2021 року є висновком саме судового експерта. По-друге, відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи (ч. 4 ст. 102 ЦПК України) . Законом, який визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки є Закон України Про судову експертизу від 25.02.1994 року № 4038-ХІІ. Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що с або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закон України № 4038-ХІІ) . Згідно ч. 1 ст. 7-1 Закону України № 4038-ХІІ підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Ст. 9 Закону України Про судову експертизу від 25.02.1994 року № 4038-ХІІ, на яку посилається представник позивача за зустрічним позовом, викладена у такій редакції: особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом . Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 110-ВТП від 25.03.2021 року був зроблений на замовлення позивача фахівцем (експертом) ОСОБА_4 , яка має необхідний рівень кваліфікації і знань у галузі архітектури, що підтверджується кваліфікаційним сертифікатом серії АЕ № 002521 від 17.07.2013 року та свідоцтвом № 442 від 13.06.2018 року, а тому він є належним та допустимим доказом по справі. У зустрічному позові (абз. 3-4 стор. 2) зазначено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 400 від 26.05.2005 року спадкодавцю ОСОБА_2 ОСОБА_5 дозволено будівництво та узаконено добудову до житлового будинку кухні приміщення для госпотреб загальним розміром 5,85 х 5,8 м (прибудова а4 , згідно технічного паспорту, рік прибудови 2005) . З огляду на викладене, прибудова а4 та навіс літ. Л є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , як і збудована у 2005 році спадкодавцем ОСОБА_1 ОСОБА_6 , прибудова а3 є особистою приватною власністю ОСОБА_1 . З вищевказаним твердженням він категорично не погоджується, оскільки, по-перше, позивачкою за зустрічним позовом не було надано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 400 від 26.05.2005 року, тому дана обставина матеріалами справи не підтверджується. По-друге, згідно наданому позивачкою за зустрічним позовом рішенню виконавчого комітету Сумської міської ради № 400 від 26.07.2005 року, виконавчий комітет надав лише дозвіл ОСОБА_9 на будівництво, узаконення раніше збудованих житлових будинків, господарських будівель і споруд згідно з додатком, а не узаконив добудову до житлового будинку, як зазначено у зустрічному позові. Крім того, згідно наданому списку громадян та проекту забудови земельної ділянки виконавчим комітетом було надано дозвіл на будівництво, узаконення саме добудови до житлового будинку кухні, приміщення для госппотреб загальним розміром 5, 85 х 5, 80 м, що відповідає розміру прибудови а4 . При цьому, навіс під літерою Л було споруджено у 2006 році, що підтверджується технічним паспортом від 26.01.2021 року (характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами додаток 4 до первісного позову) . Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. На підставі п/п 9 п. а ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (в редакції чинній станом на 01.01.2005 року) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об`єктів містобудування незалежно від форм власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (в редакції чинній станом на 27.01.2005 року) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав. Позивачкою за зустрічним позовом не було надано жодних доказів того, що за спадкодавцями ОСОБА_9 та ОСОБА_6 було у встановленим законом порядку зареєстровано право власності на прибудову а4 , прибудову а3 та навіс під літерою Л , а тому твердження про те, що прибудова а4 та навіс літ. Л є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , як і збудована у 2005 році спадкодавцем ОСОБА_1 ОСОБА_6 , прибудова а3 є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , не відповідає дійсності. Згідно наданих позивачем за первісним позовом витягу № 244789778 від 17.02.2021 року (додаток 5 до первісного позову) та інформаційної довідки № 250616776 від 31.03.2021 року (додаток 12 до первісного позову) вищевказані прибудова а4 , прибудова а3 та навіс під літерою Л входять до складу об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 101) , який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, а тому їх площа обов`язково повинна враховуватись під час визначення варіантів поділу домогосподарства, що є предметом даного спору. Оскільки висновок експерта № 14 від 27.05.2021 року (додаток 4 до зустрічного позову) був зроблений без врахування прибудов а3 , а4 та навісу під літерою Л (стор. 14 висновку) , то він вважає, що він є неповним та необ`єктивним, а тому не може братися до уваги під час розгляду справи. Таким чином, вимога № 2 (абз. 5-7 стор. 5 зустрічного позову) є протиправною та задоволенню не підлягає, оскільки вона повністю ґрунтується на вищевказаному висновку. У зустрічному позові (абз. 2-5 стор. 4) , посилаючись на норми ст. 377 ЦК України та норми ст. 120 ЗК України, йдеться про те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № 713/1817/16-ц (п. 61) зазначено, що особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під таким будинком і спорудою після їх набуття. З огляду на викладені норми закону ОСОБА_2 має право на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 відповідно до своєї частки у праві власності на нерухоме майно, що розташоване на ній. Одразу варто зазначити, що поняття цивільний інтерес та право користування є різними за змістом, оскільки інтерес є лише передумовою виникнення суб`єктивного права, а набуття особою права користування є наслідком реалізації нею свого цивільного інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (в редакції чинній станом на 01.07.2021 року) державній реєстрації прав підлягає зокрема право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва. Згідно ст. 317 ЦК України зміст права власності складають право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю надувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідне до них. На підставі вищевикладених норм можна зробити висновок про те, що право користування нерухомим майном (земельною ділянкою) підлягає обов`язковій державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) , будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) . До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України) . Таким чином, до нового власника житлового будинку переходить право власності (право користування) земельною ділянкою лише у тому випадку, якщо таке право власності чи право користування було набуте попереднім власником (землекористувачем) . До зустрічного позову не було надано доказів того, що у ОСОБА_9 за життя виникло право власності чи право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Більше того, відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1 ст. 79 ЗК України) . Згідно ч. ч. 3, 4, 7 ст. 80 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Відповідно до ч. 9 ст. 80 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч. 10 ст. 80 ЗК України) . Відповідно до відомостей з публічної кадастрової карти України (map.land.gov.ua) земельна ділянка, на якій розташований спірний об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , несформована та не належить до жодної форми власності, відсутній кадастровий номер, а тому вона не може бути об`єктом цивільних прав. Таким чином, вимога № 3 щодо встановлення порядку користування та виділення в особисте користування земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 101) (абз. 8 стор. 5 та абз. 1-3 стор. 6 зустрічного позову) є передчасною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 178 ЦПК України він повідомляє про те, що: 1. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач за зустрічним позовом поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи був зазначений у первісній позовній заяві. 2. Проти заявленого позивачем за зустрічним позовом розміру судових витрат, які він поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті він заперечує та вважає його необґрунтованим. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України він повідомляє про те, що ухвалою про об`єднання вимог за первісним та зустрічним позовом від 04.08.2021 року відповідачу за зустрічним позовом строк на подання відзиву встановлений не був, тому він керується нормою, що такий строк не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Відповідач за зустрічним позовом ухвалу від 04.08.2021 року не отримував, проте вона була опублікована на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (reyestr.court.gov.ua) 05.08.2021 року. Оскільки відзив на зустрічний позов подається 20.08.2021 року, то він вважає, що строк встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України, не пропущений. Він повідомляє про те, що відзив на первісний позов позивачем отриманий не був. На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. 178 ЦПК України, він просив відмовити у повному обсязі ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) у задоволенні позовних вимог та вимог про стягнення судових втрат за зустрічним позовом по справі № 592/6405/21 (вхідний № 31203 від 20.08.2021 року) (а. с. 92-96, 101-103, 106-108) .

26.11.2021 року представник відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 адвокат Цюпка Олександр Віталійович надіслав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про зміну предмета позову, із змісту якої вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/6405/21 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме: житлового будинку по АДРЕСА_2 . Позивач, користуючись своїм правом, наданим відповідно до ст. 49 ЦПК України, вважає за необхідне змінити предмет позовних вимог, що обґрунтовується наступним. Так, у відзиві на зустрічну позовну заяву, позивач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , зазначивши про те, що прибудова а4 до житлового будинку та навіс літ. Л , згідно відомостей Реєстру речових прав на нерухоме майно, являються спільною частковою власністю сторін, а не особистою власністю ОСОБА_2 . Тобто, зі змісту вказаного відзиву вбачається, що ОСОБА_1 не визнається право власності ОСОБА_2 на прибудову а4 до житлового будинку та навіс літ. Л по АДРЕСА_2 . Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Як вбачається з матеріалів справи прибудова а4 до житлового будинку та будівництво навісу літ. Л по АДРЕСА_2 були здійснені спадкодавецею ОСОБА_2 ОСОБА_9 . Відтак в силу положень ст. ст. 357, 1216, 1218 ЦК України ОСОБА_2 являється одноосібним власником прибудови а4 до житлового будинку та навісу літ. Л по АДРЕСА_2 . З огляду на викладене, право ОСОБА_2 на прибудову а4 до житлового будинку та навіс літ. Л по АДРЕСА_2 підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на них. Вартість прибудови а4 до житлового будинку та навісу літ. Л по АДРЕСА_2 , згідно висновку про вартість майна оцінювача ОСОБА_7 від 25.11.2021 року, складає 82400,00 грн. . Оригінали документів, що додаються до цієї заяви знаходяться у позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 . З огляду на викладене ОСОБА_2 змінює свої позовні вимоги та просить суд: 1. Визнати за нею ОСОБА_2 право власності на прибудову а4 до житлового будинку літ. А-І та навіс літ. Л по АДРЕСА_2 . 2. Провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , виділивши у власність: - ОСОБА_2 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-І , прибудови літ а , а4 : кухню 1-1 площею 15,8 м ? , ванну 1-2 площею 4,1 м ? , туалет 1-3 площею 1,3 м ? , житлові кімнати 1-4 площею 6,3 м ? , 1-5 площею 17,4, м ? , коридори 1-6 площею 6,2 м ? , 1-7 площею 3,8 м ? та житлову кімнату 1-9 площею 6,0 м ? , ґанок а5 , а також господарські будівлі та споруди: погріб літ. В , 2/5 сараю літ. Б (2 х 3,6) , сарай літ. Е , душі літ. З , И , вбиральні літ. К , Г , гараж літ. Д , навіси літ. Ж , Л , огорожу № 1, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_1 ; - ОСОБА_1 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-1 , прибудов літ а , а1 , а2 , а3 : житлові кімнати 2-7 площею 5,0 м ? , 2-8 площею 16,2 м ? , санвузол 2-9 площею 3,8 м ? , коридори 2-10 площею 1,0 м ? , 2-11 площею 2,5 м ? , кухню 2-12 площею 10,1 м ? , ґанок а6 , а також господарські будівлі та споруди: 3/5 сараю літ. Б (3 х 3,6) , погріб літ. п/г ; огорожу № 3, 4, ворота № 5, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_2 . 3. Встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідності до часток 64/100 та 36/100 по варіанту визначеному висновком експерта № 14 за результатами проведеного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 27.05.2021, виділивши в особисте користування: - ОСОБА_2 64/100 земельної ділянки площею 0,0567 га (567 м ? ) , яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями; - ОСОБА_1 36/100 земельної ділянки площею 0,0319 га (319 м ? ) , яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, що розмежовуються між собою по точкам А, Б, В, Г, Д, Е лінією, яка зазначена червоним кольором та проходить: - відрізок межі A-Б проходить від червоної лінії ( АДРЕСА_6 ) по лінії поділу житлового будинку по ломаній лінії довжиною 16,57 м. (4,52 + 1,86 + 2,32 + 0,7 + 6,47 + 0,1 + 0,6) ; - далі відрізок Б-В проходить по прямій лінії від поділу житлового будинку довжиною 2,74 м до поділу сараю Б ; - далі проходить відрізок межі В-Г по лінії поділу сараю Б довжиною 3,86 м; - далі проходить відрізок межі Г-Д по лінії поділу сараю Б довжиною 6,29 м; - далі проходить відрізок межі Д-Е довжиною 21,04 м до тильної сторони земельної ділянки, розділивши межу на частки 27,37 м (13,18 + 14,19) та 9,46 м. 4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені останньою судові витрати (вхідний № 43382/21 від 26.11.2021 року) (а. с. 127, 128) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.07.2023 року у справі № 592/6405/21, провадження № 2/592/49/23 було поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку та земельної ділянки. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку та земельної ділянки було ухвалено призначити до судового розгляду в судовому засіданні на 06.09.2023 року на 09 годину 30 хвилин у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми (зал судових засідань № 11) , викликавши сторони. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 10.07.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112100553) (а. с. 163) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.01.2024 року у справі № 592/6405/21, провадження № 2/592/27/24 було закрито підготовче провадження та було призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку та земельної ділянки до судового розгляду по суті на 08.04.2024 року на 09 годину 00 хвилин. В судове засідання було ухвалено викликати сторони. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 24.01.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116498014) (а. с. 200) .

08.04.2024 року представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом адвокат Холод Олег Анатолійович на електронну пошту Ковпаківського районного суду м. Суми надіслав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, із змісту якого вбачається, що він просив розглянути справу без його участі та без участі позивача (вхідний № Еп 7931/24 від 08.04.2024 року) (а. с. 204-206) .

08.04.2024 року позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності (вхідний № 14353 від 08.04.2024 року) (а. с. 207) .

08.04.2024 року представник позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Недведський Олег Олександрович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій він просив розглянути справу без його участі (вхідний № 14499 від 08.04.2024 року) (а. с. 208) .

Ознайомившись з позовною заявою, із зустрічною позовною заявою, із відзивом на зустрічну позовну заяву, із заявою про зміну предмета позову, дослідивши копії документів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти) , якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що п. 1 ст. 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає право на суд , одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням народного суду 3-ї дільниці міста Суми від 23.09.1958 року у справі № 2-449 було розподілено домоволодіння і присадибну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_7 . ОСОБА_10 було виділено кімнату № 1-8 у 16,32 м ? , 4,78 м ? , кухні під № 1-7, 5,76 м ? , веранди під № 1-1, зобов`язавши його до 25.10.1958 року закрити двері, що ведуть з кухні № 1-7 у теплий коридор № 1-6, з вікна, що веде з кухні № 1-7, зробити двері на веранду № 1-1, а з веранди зробити вихід у двір. Було ухвалено зобов`язати ОСОБА_10 до 25.10.1958 року відгородити на користь ОСОБА_11 0,75 м ? веранди № 1-1, а також закрити вихід з кімнати № 1-8 у кімнату № 1-5, віддавши ці двері у розпорядження ОСОБА_10 . Також було ухвалено зобов`язати ОСОБА_10 в цей строк відгородити для ОСОБА_11 частину кухні № 1-7 згідно висновку техніка-будівника. Було ухвалено виділити ОСОБА_10 1/3 частину сараю і льоху, також 229 м ? земельної присадибної ділянки з боку сусіда будинку № 75. Було ухвалено виділити ОСОБА_11 кімнату № 1-5 у 17,19 м ? , кухню № 1-4 у 5,87 м ? , комору № 1-3 у 5,72 м ? і теплий коридор № 1-6 у 3,58 м ? , коридор № 1-2 у 4,28 м ? , 2,56 м ? кухні № 1-7 і 0,75 м ? веранди № 1-1. Було ухвалено виділити 2/3 частини сараю і льоху і 458 м ? земельної присадибної ділянки. Було ухвалено подвір`я залишити в загальному користуванні. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 вартість 4 м ? будинку в розмірі 3000 (три тисячі) крб. . Було ухвалено стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 державне мито в розмірі 327 крб. . Рішення набрало законної сили (а. с. 193) .

Згідно ухвалі народного суду 3-ї дільниці міста Суми від 13.10.1958 року у справі № 2-449 ОСОБА_10 на правах власності належить 40/100 частин в загальному домоволодінні, що знаходиться в АДРЕСА_7 , а ОСОБА_11 належить 60/100 частин цього домоволодіння. Ухвала набрала законної сили (а. с. 192) .

Із змісту договору дарування, посвідченого 23.06.2003 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Краснощок Л. М. , вбачається, що ОСОБА_12 добровільно подарувала, а ОСОБА_13 прийняла у дар 4/100 (чотири сотих) частин з належних ОСОБА_12 2/5 частин жилого будинку за номером сімдесят дев`ять (колишній № 73) з відповідною частиною надвірних господарчих побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_7 на земельній ділянці міської ради загальною площею 870 м ? . На вказаній земельній ділянці знаходиться один жилий дерев`яний, обкладений цеглою, будинок 1755 , житлова площа цілого будинку 44,9 м ? , загальна площа цілого будинку 69,5 м ? та надвірні побутові господарчі будівлі: сарай Б , вбиральня Г , навіс Ж , душ 3 , вбиральня К , огорожа 1 - дощаті, погріб В , гараж Д , сарай Е , душ И - цегляні. У власність обдарованої переходить 1/3 частина погребу за літ. В . Ця 1/3 частина погребу за літ. В належить дарувальнику ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 2-го Сумською держнотконторою 02.10.1998 року за р. № 2-1134, зареєстрованого у Сумському ООБТІ за р. № 1967 від 22.10.1998 року (а. с. 209) .

Із змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 19.03.2020 року державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є. Ю. , вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого 11.10.2018 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А. В. , зареєстрованого в реєстрі за № 883, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9 , 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 64/100 (шістдесят чотири сотих) часток житлового будинку під номером АДРЕСА_8 , з відповідною часткою господарчих будівель та споруд. Частка житлового будинку належала спадкодавиці: 3/5 (три п`ятих) часток на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 1812.1947 року старшим нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області Піддубним І. Л. , за реєстровим № 16434/5, зареєстрованого 22.03.1950 року відділом Комунального господарства Сумської обласної інвентаризаційної контори, в реєстровій книзі № 150 за реєстровим № 2334; Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05.08.1950 року зам. ст. нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області Колосковою О. Я. , за реєстровим № 1-7947, зареєстрованого 06.08.1968 року в реєстровій книзі Сумським міжміським бюро технічної інвентаризації; Рішення Народного суду 3-ї дільниці м. Суми від 23.09.1958 року, справа № 2-449 1958 року, зареєстрованого в реєстровій книзі Сумським міжміським бюро технічної інвентаризації; Ухвали Народного суду 3-ї дільниці м Суми від 13.10.1958 року, справа № 2-449 1958 року, зареєстрованого в реєстровій книзі Сумським міжміським бюро технічної інвентаризації; 4/100 (чотири сотих) частки на підставі Договору тарування, посвідченого 23.06.2003 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Краснощок Л. М. , за реєстровим № 2757, зареєстрованого 18.05.2004 року Комунальним підприємством Сумське міське бюро технічної інвентаризації Сумської міської ради, в реєстровій книзі № 20, за реєстровим № 1967, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1478789. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок А-1 , прибудова а , прибудова а1 , прибудова а2 , прибудова а3 , прибудова а4 , погріб п/г , сарай Б , погріб В, вбиральня Г , гараж Д , сарай Е , навіс Ж , душ З , душ И , вбиральня К , навіс Л , ґанок а5 , ґанок а6 , огорожі № 1, 3, 4, 5 . Загальна площа будинку становить 99,5 м ? , житлова площа 50,9 м ? (а. с. 51) .

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Обов`язок щодо доказування не є безмежним. Дана стаття встановлює обставини, від доказування яких звільняються, в тому числі, ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, особа, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Це обставини, які є преюдиційними. Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються наступні умови: - обставина встановлена судовим рішення. При цьому слід мати на увазі, що відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Тому преюдиційне значення мають обставини, встановлені як ухвалою, так і рішенням, так і постановою, так і судовими наказами. Обставини, встановлені рішеннями інших органів, потребують доказування на загальних підставах; - судове рішення набрало законної сили; - у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року наголошує на тому, що особи, які не брали участь у цивільній, господарській чи адміністративній справі, в якій судом ухвалене відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цим судовим рішенням. У такому випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Тому не можуть мати преюдиційного значення рішення суду в тотожних за фабулою справах, але за позовом іншого позивача або за участю додаткового співвідповідача. Тому, якщо сторона хоче обійти цю норму, вона може це зробити шляхом залучення у процес додаткового відповідача або третьої особи. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Заслуговує на увагу той факт, що згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України преюдиційність поширюється не тільки на осіб, що брали участь у справі, а й на особу, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Не всі ухвали, які набрали законної сили, можуть мати преюдиціальне значення для справи. Не може вважатися преюдиційною ухвала суду про повернення позову (наприклад, внаслідок визнання позову неподаним) , оскільки спеціальна норма передбачає право позивача на повторне звернення до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. З точки зору тактики процесу, покликатися на преюдиційні обставини не завжди доцільно, адже у разі скасування рішення, яке встановлює преюдицію, виникають підстави для перегляду за нововиявленими обставини усіх тих рішень, які цю преюдицію використали. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Тому якщо рішення, яким встановлені певні обставини, має недоліки і є загроза його скасування, то на нього краще не покликатися, а доводити потрібні обставини в загальному порядку.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами-учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу правомірних або законних очікувань та захисту прав людини через призму цього принципу. Зокрема, у справах Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії та Федоренко проти України Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути існуючим майном або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні виправданими очікуваннями щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf. , Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31; п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федоренко проти України ) . У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття майно , а саме: в контексті ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, це поняття охоплює як існуюче майно , так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого права власності (п. 74 рішення Європейського суду з прав людини MALTZAN and Others v. Germany від 02.03.2005 року) . Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формується позиція для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися активом , вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України Про Заяву Верховної Ради України Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод № 462-VIII від 21.05.2015 року було схвалено Заяву Верховної Ради України про відступ від окремих зобов`язань, визначених п. 3 ст. 2, ст. ст. 9, 12, 14, 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. ст. 5, 6, 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме: до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України. Водночас Україна не зробила відступу від Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому Пленум Верховного Суду України наголошує на тому, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі щодо законних очікувань стосовно ефективного здійснення свого права власності . Таким чином, ст. 1 зазначеного Першого протоколу слід застосовувати для захисту правомірних (законних) очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому) , оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто в зазначених рішеннях Європейський суд з прав людини установив, що наявність правомірних (законних) очікувань є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності правомірних очікувань у розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави. Інакше кажучи, правомірні (законні) очікування це очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, хто є носіями відповідного права. Згідно із ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Про те, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права, йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини Брумареску проти Румунії від 28.11.1999 року (п. 61) . Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови від 13.12.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив про те, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109) . Стабільність правового регулювання проявляється в неприпустимості внесення довільних змін до діючої системи норм і є віддзеркаленням підтримання довіри громадян до законів та дій держави. Збереження розумної стабільності означає, серед іншого, обов`язок законодавця враховувати при зміні умов набуття права на отримання соціальних благ законні очікування, пов`язані із виконанням (повністю або частково) умов набуття такого права. Рівність усіх перед законом, що випливає із ч. 2 ст. 21 Конституції України, впливає на регулювання всіх суспільних відносин. Дотримання цього принципу означає, зокрема, й безпідставну заборону без розумного виправдання запроваджувати різницю в правах осіб, які належать до однієї й тієї ж категорії (заборону відмінного поводження з особами, які знаходяться в однакових чи споріднених ситуаціях) .

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спірні правовідносини між сторонами є цивільними і врегульовані ст. ст. 16, 20, 322, 358, 360, 361, 364, 367 ЦК України; ст. ст. 120, 152, 153, 158 ЗК України. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20, 322, 358, 360, 361, 364, 367 ЦК України співвласники майна, що є у спільній частковій власності, мають право самостійно розпоряджатися своєю часткою і мають право на виділ своєї частки в натурі. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок № 7 від 04.10.1991 року (із змінами) в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до положень ст. ст. 120, 152, 158 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник (або співвласники) мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, оскільки позивачкою за зустрічним позовом були надані переконливі докази на підтвердження її позовних вимог, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, враховуючи обов`язковість дотримання державою принципу правомірних або законних очікувань та захисту прав людини через призму цього принципу, враховуючи те, що рішення в цивільній справі має бути справедливим, відтак суд дійшов висновку про те, що зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, слід задовольнити частково. Слід визнати за ОСОБА_2 право власності на прибудову а4 до житлового будинку літ. А-І та навіс літ. Л по АДРЕСА_2 . Слід провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , виділивши у власність: - ОСОБА_2 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-І , прибудови літ. а , а4 : кухню 1-1 площею 15,8 м ? , ванну 1-2 площею 4,1 м ? , туалет 1-3 площею 1,3 м ? , житлові кімнати 1-4 площею 6,3 м ? , 1-5 площею 17,4 м ? , коридори 1-6 площею 6,2 м ? , 1-7 площею 3,8 м ? та житлову кімнату 1-9 площею 6,0 м ? , ґанок а5 , а також господарські будівлі та споруди: погріб літ. В , 2/5 сараю літ. Б (2 х 3,6) , сарай літ. Е , душі літ. З , И , вбиральні літ. К , Г , гараж літ. Д , навіси літ. Ж , Л , огорожу № 1, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_1 ; - ОСОБА_1 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-1 , прибудови літ а , а1 , а2 , а3 : житлові кімнати 2-7 площею 5,0 м ? , 2-8 площею 16,2 м ? , санвузол 2-9 площею 3,8 м ? , коридори 2-10 площею 1,0 м ? , 2-11 площею 2,5 м ? , кухню 2-12 площею 10,1 м ? , ґанок а6 , а також господарські будівлі та споруди: 3/5 сараю літ. Б (3 x 3,6) , погріб літ. п/г ; огорожу № 3, 4, ворота № 5, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_2 . Слід встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідності до часток 64/100 та 36/100 по варіанту визначеному висновком експерта № 14 за результатами проведеного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 27.05.2021 року, виділивши в особисте користування: - ОСОБА_2 64/100 земельної ділянки площею 0,0567 га (567 м ? ) , яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями; - ОСОБА_1 36/100 земельної ділянки площею 0,0319 га (319 м ? ) , яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, що розмежовуються між собою по точкам А, Б, В, Г, Д, Е лінією, яка зазначена червоним кольором та проходить: - відрізок межі A-Б проходить від червоної лінії ( АДРЕСА_6 ) по лінії поділу житлового будинку по ломаній лінії довжиною 16,57 м (4,52 + 1,86 + 2,32 + 0,7 + 6,47 + 0,1+0,6) ; - далі відрізок Б-В проходить по прямій лінії від поділу житлового будинку довжиною 2,74 м до поділу сараю Б ; - далі проходить відрізок межі В-Г по лінії поділу сараю Б довжиною 3,86 м; - далі проходить відрізок межі Г-Д по лінії поділу сараю Б довжиною 6,29 м; - далі проходить відрізок межі Д-Е довжиною 21,04 м до тильної сторони земельної ділянки, розділивши межу на частки 27,37 м (13,18 + 14,19) та 9,46 м.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України (Seryavin And Others v Ukraine ) від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, § 58) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 267, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на прибудову а4 до житлового будинку літ. А-І та навіс літ. Л по АДРЕСА_2 .

Провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , виділивши у власність:

- ОСОБА_2 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-І , прибудови літ. а , а4 : кухню 1-1 площею 15,8 м ? , ванну 1-2 площею 4,1 м ? , туалет 1-3 площею 1,3 м ? , житлові кімнати 1-4 площею 6,3 м ? , 1-5 площею 17,4 м ? , коридори 1-6 площею 6,2 м ? , 1-7 площею 3,8 м ? та житлову кімнату 1-9 площею 6,0 м ? , ґанок а5 , а також господарські будівлі та споруди: погріб літ. В , 2/5 сараю літ. Б (2 х 3,6) , сарай літ. Е , душі літ. З , И , вбиральні літ. К , Г , гараж літ. Д , навіси літ. Ж , Л , огорожу № 1, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 , як окремий об`єкт нерухомого майна, частину житлового будинку літ. А-1 , прибудови літ а , а1 , а2 , а3 : житлові кімнати 2-7 площею 5,0 м ? , 2-8 площею 16,2 м ? , санвузол 2-9 площею 3,8 м ? , коридори 2-10 площею 1,0 м ? , 2-11 площею 2,5 м ? , кухню 2-12 площею 10,1 м ? , ґанок а6 , а також господарські будівлі та споруди: 3/5 сараю літ. Б (3 x 3,6) , погріб літ. п/г ; огорожу № 3, 4, ворота № 5, припинивши право спільної часткової власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з ОСОБА_2 .

Встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідності до часток 64/100 та 36/100 по варіанту визначеному висновком експерта № 14 за результатами проведеного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 27.05.2021 року, виділивши в особисте користування:

- ОСОБА_2 64/100 земельної ділянки площею 0,0567 га (567 м ? ) , яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями;

- ОСОБА_1 36/100 земельної ділянки площею 0,0319 га (319 м ? ) , яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, що розмежовуються між собою по точкам А, Б, В, Г, Д, Е лінією, яка зазначена червоним кольором та проходить:

- відрізок межі A-Б проходить від червоної лінії ( АДРЕСА_6 ) по лінії поділу житлового будинку по ломаній лінії довжиною 16,57 м (4,52 + 1,86 + 2,32 + 0,7 + 6,47 + 0,1+0,6) ;

- далі відрізок Б-В проходить по прямій лінії від поділу житлового будинку довжиною 2,74 м до поділу сараю Б ;

- далі проходить відрізок межі В-Г по лінії поділу сараю Б довжиною 3,86 м;

- далі проходить відрізок межі Г-Д по лінії поділу сараю Б довжиною 6,29 м;

- далі проходить відрізок межі Д-Е довжиною 21,04 м до тильної сторони земельної ділянки, розділивши межу на частки 27,37 м (13,18 + 14,19) та 9,46 м.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 3308 грн. .

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков