№ 201/689/22
провадження 2з/201/102/2024
У Х В А Л А

22 квітня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Могиліною Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання представника позивача про витребування, забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 грудня 2021 року разом з іншими позивачами звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Ідея банк» про захист прав споживачів, розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги змінювалися (заявлялися трьома позивачами окремо і мають різні справи), доповнювалися і уточнювалися. Справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, розглядаються клопотання, спір по суті не вирішено.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування, забезпечення доказів, в якому ставилося питання про витребування у Акціонерного товариства «Ідея Банк» (Ідентифікаційний код юридичної особи 19390819, адреса: 79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Валова, буд.11, тел. +00, ел. пошта: , офіційна електронна адреса: https://ideabank.ua): оригінали нижчезазначених заяв від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): - за договором D-0401/174147 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви від 03 грудня 2020 року про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви від 03 грудня 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 9131.23 грн.; - за договором D-0401/174157 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяв від 25 листопада 2020 року про дострокове закриття владного рахунку та заяви від 25 листопада 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 7670.31 грн.; - за договором D-0401/174158 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяв від 25 листопада 2020 року про дострокове закриття владного рахунку та заяви від 25 листопада 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 7670.31 грн.;- за договором D-0401/174160 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви від 29 жовтня 2020 року про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви від 29 жовтня 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 2739.39 грн.; - за договором D-0401/174161 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви від 03 грудня 2020 року про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви від 03 грудня 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 9131.23 грн.; - за договором D-0401/174159 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та відповідних процентів, що, на думку цього представника стосуються розгляду цієї цивільної справи і потрібно для доказу позовних вимог, розгляду справи, оскільки отримати їх (вказані документи) позивач та його представник не можуть.

Відповідно ст. 84 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України заява про витребування, забезпечення доказів розглядається протягом п`яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов`язковою.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Частиною 1 ст. 118 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Відповідно до ч. 11 ст. 118 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

До предмету доказування по даній справі безпосередньо відноситься з`ясування судом обставин про надання повноважень позивачем та можливість (чи не можливість) здійснювати дії стосовно спірних договорів і коштів та інш.. Зазначене можливо вирішити і цим шляхом забезпечення доказів. Вказана заявником інформація (докази) стосується виключно позивача, а тому розкриття (надання) суду такої інформації (доказів) не може порушити права жодних інших осіб чи якимось чином зашкодити розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Суд має обов`язок сприяння сторонам всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: ч. 2 ст. 214 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Дослідивши матеріали справи і клопотання про забезпечення доказів, проти чого заперечувала сторона відповідача, враховуючи наявність у вказаного позивача та представника складнощів в поданні вказаних документів, суд вважає за необхідним клопотання задовольнити, оскільки воно обгрунтоване і основане на законі.

При цьому суд звертає увагу на наступне. Уже четверте підготовче засідання, на якому представник АТ «Ідея Банк» знову не може ні підтвердити, ні спростувати факт укладення з позивачем вкладного договору D-0401/174159 від 13 жовтня 2020 року, який є предметом розгляду цієї справи та на підтвердження укладення якого АТ «Ідея Банк» надав відповідні копії банківського договору та банківської виписки на виконання ухвали суду про забезпечення доказів по цивільній справі № 201/11921/21 (провадження №2-з/201/319/2021), яку суд задовольнив оглянути під час розгляду цієї справи.

Така позиція відповідача може свідчити про зловживання процесуальними правами з врахуванням нижчезазначеного: - в матеріалах цивільної справи № 201/11921/21 (провадження № 2-з/201/319/2021) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів - АТ «Ідея Банк» надав суду копії 6-ти вкладних договорів ОСОБА_1 від 13 жовтня 2020 року: D-0401/174147; D-0401/174157; D-0401/174158; D-0401/174159 (копія договору теж надана суду позивачем разом з його уточненою позовною заявою від 08 листопада 2023 року); D-0401/174160, D-0401/174161. Також АТ «Ідея Банк» надав суду належним чином засвідчену банківську виписку від 22 грудня 2021 року по основному рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 за період з 01 січня 2020 року по 22 грудня 2021 року про внесення ним 13 жовтня 2020 року 3 000 000 грн. та перерахування 13 жовтня 2020 року цих коштів на підставі відповідних меморіальних ордерів на особові рахунки ОСОБА_1 по його 6-ти його вищезазначеним вкладним договорам (500000 грн. х 6 = 3000000 грн.); - у той же час своєму відзиві від 15 грудня 2023 року на позовну заяву ОСОБА_1 представник АТ «ІдеяБанк» адвокат Ємельянов В.Р. визнає факт укладення ОСОБА_1 тільки 5-ти вкладних договорів від 13 жовтня 2020 року: D-0401/174147; D-0401/174157; D-0401/174158 ; D-0401/174160, D-0401/174161 по 500 000 грн. кожний на загальну суму 2500 000 грн..

Також представник АТ «Ідея Банк» адвокат Ємельянов В.Р. у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 «нібито» було достроково розірвані 5-ть його вкладних договорів від 13 жовтня 2020 року та йому повернуто усі його вклади разом з відповідними процентами, а саме: - за договором D-0401/174147 - 03 грудня 2020 року позивачу повернуто вклад 500 000 грн. та проценти 9131.23 грн.; - за договором D-0401/174157 - 25 листопада 2020 року позивачу повернуто вклад 500 000 грн. та проценти 7670.31 грн.; - за договором D-0401/174158 - 25 листопада 2020 року позивачу повернуто вклад 500 000 грн. та проценти 7670.31 грн.; - за договором D-0401/174160 - 29 жовтня 2020 року позивачу повернуто вклад 500 000 грн. та проценти 2739.39 грн.; - за договором D-0401/174161- 03 грудня 2020 року позивачу повернуто вклад 500 000 грн. та проценти 9131.23 грн.

Але, при цьому відповідач не надав ні суду, ні судовим експертам в рамках цієї справи жодного оригіналу із зазначених вище банківських документів.

З наданого слідчими суду висновку експертів №СЕ-19/104-23/26543-ПЧ від 09 серпня 2023 року вбачається, що: 1. «Підписи від імені ОСОБА_1 у заявах на видачу готівки (прим. 1) з поточного рахунку за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 від 25 листопада 2020 року у графі «підпис отримувача» виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.», 2. «Підписи від імені ОСОБА_1 у заявах на видачу готівки (прим. 1) з поточного рахунку за № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 від 03 грудня 2020 року у графі «підпис отримувача» виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.».

З копії заяв про видачу готівки з підробленими підписами від імені ОСОБА_1 , вбачається, що шахраї ( ОСОБА_3 чи інші співробітники банку): 1) 25 листопада 2020 року отримали замість ОСОБА_1 його вклади у сумі 1 000 000 грн. за 2-ма договорами: D-0401/174157, D-0401/174158; 2) 03 грудня 2020 року отримали замість ОСОБА_1 його вклади у сумі 1 000 000 грн. за 2-ма договорами: D-0401/174147, D-0401/174161.

АТ «Ідея Банк» надав слідчим для проведення експертизи тільки оригінали 4-х заяв (з 6-ти) на видачу готівки від імені ОСОБА_1 за його вкладними договорами від 13 жовтня 2020 року, які визнаються відповідачем.

Заяв на видачу готівки ще по 2-м договорам ОСОБА_1 від 13 жовтня 2020 року на загальну суму 1 000 000 грн. так і не було надано, а саме: - заяву на видачу готівки від 29 жовтня 2020 року за договором D-0401/174160 від 13 жовтня 2020 року у розмірі 500 000 грн. та відповідних процентів; - заяву на видачу готівки за договором D-0401/174159 від 13 жовтня 2020 року (відносно укладення якого АТ «Ідея Банк» до цього часу не може визначитися) у розмірі 500 000 грн. та відповідних процентів.

Суду ж та експертам під час проведення, призначених судом експертиз по цій справі, АТ «ІдеяБанк» взагалі відмовився надати навіть копії заяв на видачу готівки за усіма вищезазначеними 6-ти договорами. Надані відповідачем суду разом з його відзивом «банківські виписки» по вищезазначеним договорам не містять жодної інформації про те, хто саме отримував відповідні кошти та хто підписував відповідні заяви на видачу готівки.

06 березня 2024 року Верховний Суд у справі № 755/11610/16 (провадження № 61-5319св23) зазначив наступну правову позицію: «Висновки апеляційного суду про те, що дія зі списання (перерахування) грошових коштів є правочином, не відповідають наведеному в законі визначенню правочину, оскільки за своєю суттю таке списання (перерахування) є банківською операцією та не має всіх складових елементів правочину. Відтак, до цієї операції не можуть бути застосовані норми закону, що регулюють питання правомірності правочину, а саме стаття 204 ЦК України.»

Тому ОСОБА_1 не повинен спростовувати презумпцію правомірності банківських виписок - адже така презумпція просто не існує. Для підтвердження факту повернення ОСОБА_1 його вкладів необхідно надати суду саме оригінали заяв від його імені на видачу готівки - які або не існують в природі або їх теж підробив ОСОБА_3 чи його спільники з числа співробітників АТ «Ідея Банку», адже ОСОБА_1 ніколи відповідних заяв не писав та відповідних коштів не отримував.

Також відповідач так і не надав суду оригіналів заяв від імені ОСОБА_1 про розірвання його 6-ти вищезазначених договорів.

Тому для ухвалення законного та обґрунтованого рішення по цій справі з метою недопущення порушення прав як ОСОБА_1 так і прав АТ «Ідея Банк» - необхідно витребувати у АТ «Ідея Банк» оригінали нижчезазначених заяв від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких грунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 116-118, 182, 222, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» (Ідентифікаційний код юридичної особи 19390819, адреса: 79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Валова, буд.11, тел. +00, ел. пошта: , офіційна електронна адреса: https://ideabank.ua) надати Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська (м. Дніпро, вул. Гусенка, 13) належним чином оформлені оригінали нижчезазначених заяв від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

- за договором D-0401/174147 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви від 03 грудня 2020 року про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви від 03 грудня 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 9131.23 грн.;

- за договором D-0401/174157 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяв від 25 листопада 2020 року про дострокове закриття владного рахунку та заяви від 25 листопада 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 7670.31 грн.;

- за договором D-0401/174158 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяв від 25 листопада 2020 року про дострокове закриття владного рахунку та заяви від 25 листопада 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 7670.31 грн.;

- за договором D-0401/174160 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви від 29 жовтня 2020 року про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви від 29 жовтня 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 2739.39 грн.;

- за договором D-0401/174161 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви від 03 грудня 2020 року про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви від 03 грудня 2020 року на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та процентів 9131.23 грн.;

- за договором D-0401/174159 від 13 жовтня 2020 року оригінали заяви про дострокове закриття вкладного рахунку та заяви на видачу готівки - вкладу 500 000 грн. та відповідних процентів

- для дослідження і оцінки разом з іншими доказами в справі.

Ухвала набрала законної сили 22 квітня 2024 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -