Справа № 214/3503/24
Провадження № 2/211/1908/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 травня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За положеннями частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Судом враховується висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20, відповідно до якого з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону,статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною 3 статті 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Визначення довіреності міститься у частині 3 статті 244 Цивільного кодексу України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Втім, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 3 статті 58 ЦПК України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва.

Також виключно довіреність, за відсутності інших доказів на підтвердження відповідних прав особи на її видання, у тому числі статуту та відомостей про керівника відповідної організації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від імені якої особа, якою видано довіреність, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.

Так позов до суду подано від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та підписаний представником Гайовою Анастасією Сергіївною.

Останньою на підтвердження повноважень діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» надано довіреність від 07 грудня 2023 року та довіреність у порядку передоручення від 28 грудня 2023 року, які видані на її ім`я ОСОБА_2 зазначеним Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі керівника Романенка Михайла Едуардовича, та діє на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак доказів на підтвердження виконання обов`язків керівника, суду не надано.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» не надано до позовної заяви доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , на ім`я якої видані вказані довіреності, є посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» і уповноважена діяти від його імені через інститут самопредставництва та має право на підписання позовів, заяв, клопотань, тощо, або через інститут представництва (які б дозволяли встановити обсяг її повноважень, як посадової особи, зокрема статуту, положення, трудового договору (контракту)).

За наслідком викладеного, надана до позову довіреність від 07 грудня 2023 року та від 28 грудня 2023 року не приймається судом в якості належних доказів наявності повноважень у ОСОБА_2 діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та на підписання позову від імені позивача, при цьому суд позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що довіреності підписані керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенком Михайлом Едуардовичем, оскільки вони разом із позовом, були подані через електронний кабінет ОСОБА_2 (про що свідчать квитанції з ЄСІТС).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач має усунути недоліки позовної заяви у спосіб, що було зазначено в ухвалі вище.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

постановив:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Ніколенко