Єдиний унікальний номер судової справи: 484/7062/23
Номер провадження 22-ц/812/533/24 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2024 року, ухваленого під головуванням судді Максютенко О.А., в приміщенні того ж суду по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що 04 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №199660578, право вимоги за яким відповідно до укладених договорів факторингу між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» № 28/1118-01, а в подальшому між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 20 жовтня 2022 року за №20102022 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідач умови кредитного договору від 04 квітня 2021 року №199660578 не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 26 270 грн., що складається з: 8000 грн - заборгованість по основному боргу, 18 270 грн - заборгованість за відсотками.

Крім того, 08 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №/664376, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 09 грудня 2021 року за №09122021 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідач умови кредитного договору від 08 квітня 2021 року №/664376 не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14500 грн., що складається з: 4000 грн - заборгованість по основному боргу, 10500 грн - заборгованість за відсотками.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №199660578 від 04 квітня 2021 року у розмірі 26 270 грн. та за кредитним договором № №/664376 від 08 квітня 2021 року у розмірі 14500 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2024 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №199660578 від 04 квітня 2021 року в сумі 26 270 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 18 270,00 грн. - заборгованість за відсотками та за кредитним договором №/664376 від 08 квітня 2021 року у в сумі 14 500 грн., з яких: 4 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 10 500 грн. - заборгованість за відсотками, а всього у загальному розмірі 40 770 грн. та судові витрати у сумі 2481 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що з врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги. При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів. За такого, суд вважав, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що про жоден з кредитних договорів та договорів факторингу ОСОБА_1 обізнаний не був, а про їх наявність йому стало відомо після отримання копії позовної заяви разом з доданими до не документами від Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Після чого, мав намір звернутись до суду з зустрічною позовною заявою, однак не встиг, оскільки ухвалу про відкриття провадження від 05 січня 2024 року він отримав 25 січня 2024 року, а тому мав дуже обмежений час для підготовки зустрічного позову та зібрання доказів до нього.

Зауважує, що особисто не звертався до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з проханням про отримання кредиту, не залишав будь-яких заявок на отримання кредиту, не створював особистий кабінет на електронному сервісі, не надавав своїх персональних даних кредитодавцю та згоду на їх обробку, у тому числі на передачу бюро кредитних історій, не ставив свій підпис (у тому числі електронний) на кредитному договорі чи будь- яких інших документах. Також не здійснював підтвердження будь-яких операцій з отримання кредиту позивача, не отримував будь-яких коштів від нього. Крім того, адреса електронної пошти, що зазначена в договорі йому не належить. При цьому, на його банківський рахунок не поступало ніяких коштів від кредитодавця, про що свідчить довідка.

Вказує на те, що матеріали справи не містять доказів, що особа позичальника була належним чином ідентифікована при його реєстрації в Інформаційно телекомунікаційній системі відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису, а наявний в матеріалах справи договір взагалі не містить одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний договір.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначало, що відповідач подав заявку на оформлення договору, в якій зазначив особисті персональні дані, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти та підписав договір електронним підписом. Натомість посилання відповідача в апеляційній скарзі на те,що він не укладав договори не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані договори підписані електронними підписами, використання яких неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу на веб - сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету. Доказів того, що персональні дані відповідача були використані для укладання договорів від його імені без його згоди, відповідачем не надано. Також матеріали справи не містять як доказів звернення відповідача до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій так і доказів оскарження правомірності укладених договорів.

У судове засідання, сторони не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 04 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 199660578, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора (а.с.9-11).

Відповідно до умов даного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язалось надати відповідачу кредит на суму 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Згідно п.1.2.Договору кредит надавався Позичальнику строком на 14 днів від дати отримання Кредиту (далі - Дисконтний період), а саме до 28 квітня 2021 року.

Пунктом 1.4. Договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку:

1.4.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 3, 65 процентів річних, що становить 0,01 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;

1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.

1.4.3. У випадку користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

У пункті 4.3. Договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2 Договору, є процентами за користування грошовими коштами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Пунктом 4.15 Договору визначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 5 Договору «Реквізити сторін».

Крім того, 08 квітня 2021 року між ТОВ «КУ Європейська кредитна група»» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №/664376, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора (а.с.24-26).

Відповідно до умов Договору ТОВ «КУ Европейська кредитна група» надає фінансовий кредит у розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язається повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.1.2. кредит надавався строком на 15 днів , тобто до 22 квітня 2021 року.

За користування кредитом сплачується 912,5 процентів річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п.1.3 Договору).

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.4.)

У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку до цього Договору, проценти передбачені в п.1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 днів календарних днів, починаючи з дня укладання Договору (п.4.3. Договору).

У пункті 6.1 Договору зазначено, що цей договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 7 Договору «Реквізити та підписи Сторін».

Отже, вказані Договори були вчинені в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційних системах ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «КУ Европейська кредитна група» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору повідомляють, що позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС - повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит.

Позичальник має можливість завантажити собі на персональний комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абз. 2 ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, Товариством генерується та відправляється, на номер телефону, вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору.

Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

У разі вчинення дій спрямованих на прийняття оферти, Позичальник повідомляється про те, що Товариством ініційовано грошовий переказ за реквізитами електронного платіжного засобу, вказаного Позичальником в Заявці на кредит.

Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану Позичальником у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та з вкладеним в нього примірником договору.

Отже, інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою Товариства, необхідно ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства і відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі та натиснути кнопку «Так», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з відповідачем.

Кредитний договір № 199660578 від 04 квітня 2021 року та договір про надання фінансового кредиту №/664376 від 08 квітня 2021 року були підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «КУ Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 договорів в електронній формі. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «КУ Європейська кредитна група» виконали свої зобов`язання за договорами та здійснили переказ грошових коштів на суму 8000 грн та на 4000 грн.

За такого на підставі наявних в матеріалах справи доказів суд першої інстанції вірно вважав доведеними факт укладання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «КУ Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 кредитних договорів в електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів позичальнику ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договорами.

Враховуючи алгоритм дій, які необхідно вчинити особі, яка укладає в електронній формі кредитний договір із ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «КУ Європейська кредитна група», колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності укладання договорів саме відповідачем.

Крім того, 04 квітня 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було перераховано на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 згідно договору №199660578 від 04 квітня 2021 року грошові кошти у розмірі 8000 грн та 08 квітня 2021 року ТОВ «Платежі Онлайн» через платіжний сервіс «Platon» грошові кошти у розмірі 4000 грн (а.с.12, 27).

Надана відповідачем виписка по картці/рахунку НОМЕР_2 від 04.04.2019 за період 01.01.2021-31.12.2021 на підтвердження неотримання ним коштів суд до уваги не бере, оскільки під час перевірки апеляційним судом на офіційній сторінці АТ КБ «Приватбанк» за адресою pb.ua/check було встановлено, що вказана виписка не відповідає тій, що розміщена на офіційній сторінці Банку щодо запитуваного періоду операцій по даній картці (а.с.33).

Отже відповідачем не спростовано отримання коштів за кредитними договорами.

Також відповідачем не надано доказів, повернення отриманих у кредит коштів кредиторам.

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що відповідачем не виконувалися умови договорів, у зв`язку із чим виникла заборгованість по кредитам, яка підлягає стягненню на користь позивача.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31 грудня 2020 року - Додаткова угода до вказаного договору факторингу (а. с. 13-15).

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги (а. с. 16-17).

Сторони погодили у п.4.1 Договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами Реєстру прав вимог. Пунктом 12 Договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги.

Як зазначено у наданому позивачем витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 загальна сума заборгованості - 26 270 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 8000 грн., заборгованість за відсотками - 18270 грн. (а.с. 18).

09 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КУ Європейська кредитна група» укладено договір факторингу № 09122021 (а.с.28-30).

За умовами цього Договору право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №/664376, загальна сума заборгованості 14500 грн., з яких 4000 грн - заборгованість по основному боргу, 10500 грн. - заборгованість за відсотками перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників та Витягом з реєстру боржників від 09 грудня 2021 року (а.с. 31-32).

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення його заборгованості за кредитним договором №199660578 від 04 квітня 2021 року та договором про надання фінансового кредиту №/664376 від 08 квітня 2021 року, укладеними між відповідачем, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «КУ Європейська кредитна група».

Посилання апеляційної скарги на не укладання відповідачем кредитних договорів з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі кредитні договори у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними.

З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності ( постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2021 у справі № 607/11746/17).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до складеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором № 199660578 від 04 квітня 2021року станом на 30 листопада 2023 року у загальній сумі 26270 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 8 000 грн., заборгованість за відсотками - 18270 грн. та за кредитним договором № /664376 від 08 квітня 2021 року у загальній сумі 14 500 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 4000 грн., заборгованість за відсотками - 10500 грн. (а.с. 19, 33).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року, з Реєстру прав вимоги від 09.12.2021 року.

Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

З огляду на викладене, суд обґрунтовано стягнув вказану суму з відповідача на користь позивача.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні, а відтак апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 29 квітня 2024 року