Справа № 212/4077/24
У Х В А Л А

22 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

19 квітня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. У позові ставить питання щодо визнання неправомірними дії АТ «Криворізька теплоцентраль» з нарахування плати за житлово-комунальні послуги на постачання теплової енергії (центрального опалення) до квартири АДРЕСА_1 з 01.03.2012 року; зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 з 01.03.2021 і в подальшому не нараховувати.

З матеріалів заяви вбачається, що виник спір з приводу утримання та користування нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Предметом заяви у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг (централізованого опалення). Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позовна заява про визнання неправомірними дії відповідача з нарахування плати за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії (центрального опалення) до квартири АДРЕСА_1 , має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Вказаний висновок сформований Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року справа № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18)..

Частиною 4 ст.263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання (припинення зобов`язання), які випливають з надання послуг з централізованого опалення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Зважаючи на те, що нерухоме майно з приводу якого виник спір знаходиться у АДРЕСА_2 , тобто поза межами територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а тому ця справа підсудна Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про передачу позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії на розгляд Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 184, 187, 263 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії передати за підсудністю на розгляд Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: 50086, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 3.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 22 квітня 2024 року.

Суддя О. Н. Борис