ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» квітня 2024 року

м. Харків

справа № 953/2178/23

провадження № 22ц/818/706/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

відповідачка - ОСОБА_1 , представниця відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023 року в складі судді Губської Я.В.

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що 03 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 1773163, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 10 000,00 грн, зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

29 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 58-МЛ, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, зокрема до відповідачки за кредитним договором.

Зазначив, що станом на 14 травня 2021 року сума заборгованості відповідачки становить 29 200,00 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000,00 грн, прострочена заборгованість за комісією - 1 200,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 18 000,00 грн.

Вказав, що після отримання права вимоги товариством жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося.

Зазначив, що відповідачці направлено письмову претензію про погашення кредитної заборгованості № 20307770/1 від 23 лютого 2021 року.

Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1773163 від 03 березня 2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в розмірі 29 200,00 грн та судовий збір - 2 684,00 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задоволено; стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №1773163 від 03 березня 2020 року в розмірі 29 200,00 грн та судовий збір - 2 684,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що жодних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» вона не підписувала, наміру на укладення такого кредитного договору у неї не було, кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн не отримувала. Зазначений в анкеті-заяві на кредит № 1773163 номер мобільного телефону та електронна пошта не належать їй. Також, матеріали справи не містять доказів того, що саме нею за допомогою використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором був підписаний кредитний договір № 1773163. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що нібито кредитні кошти за договором № 1773163 від 03 березня 2020 року в розмірі 10 000,00 грн були перераховані саме на її банківський рахунок та отримані нею. Таким чином, будь-яких належних та достовірних доказів на підтвердження укладення нею вказаного кредитного договору матеріали справи не містять. Зазначила, що право нараховувати відсотки за користування кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило..

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, заочне рішення суду - змінити.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, має заборгованість за ним, тому з неї підлягає стягненню сума заборгованості визначена позивачем.

Судом встановлено та як вбачається з анкети-заяви на кредит № 1773163 від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 погоджено умови кредитування: сума - 10 000,00 грн, строк - 30 днів, комісія за надання -12% одноразово, ставка процентів -2% за кожен день користування. Також, в цій анкеті-заяві зазначено ідентифікаційний номер ОСОБА_1 НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , платіжна картка позичальника «VISA DEBET CLASSIC» НОМЕР_3 , номер мобільного телефону та електронна пошта (а.с.9).

03 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1773163, який укладено в електронній формі, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений пунктом 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 10 000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 03 березня 2020 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 01 квітня 2020 року.

Сукупна вартість кредиту, що включає загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити позичальник за цим договором (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 7 200,00 грн в грошовому виразі та 876% річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.1-1.5.2 договору. Сукупна вартість кредиту розрахована, виходячи з припущення, що кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та що позикодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі (пункт 1.5 договору).

Комісія за надання кредиту 1 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 12% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 6 000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункти 1.5.1-1.5.2 договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті на сайті «miolan.ua» (пункт 2.1 договору).

Цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства «miloan.ua». Розміщені в особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника або передається іншим чином засобами зв?язку, вказаними Позичальником під час реєстрації Особистого кабінету, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Після укладення цей Кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству (пункти 6.1, 6.2 договору).

Цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов?язки сторін, що ним обумовлені з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок, вказаний Позичальником. Дата переказу суми кредиту на картковий рахунок, вказаний Позичальником є датою отримання кредиту Позичальником. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов?язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов?язань повинно відбутись не пізніше дати, встановленої пунктом 1.4 Договору. Якщо зі спливом трього робочого дня з моменту укладення цього Договору відправлена Товариством сума кредиту не надійде на картковий рахунок, вказаний Позичальником, дія цього Договору може бути припинена достроково, з моменту розміщення Товариством відповідного повідомлення про припинення в Особистому кабінеті Позичальника (пункт 7.1 договору).

Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом 03 березня 2020 року о 11:31 з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 . S84756, він містить її податковий номер, адресу, електронну адресу, номер мобільного телефону та номер банківського рахунку (а.с.9,10-12, 15).

За графіком розрахунків дата платежу 02 квітня 2020 року, кредит - 10 000,00 грн, комісія за надання кредиту - 1 200,00 грн, проценти - 6 000,00 грн, разом - 17 200,00 грн (а.с.13).

Матеріали справи містять платіжне доручення № 16066288 від 03 березня 2020 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 414943хххххх2049 суму 10 000,00 грн, призначення платежу - кредитні кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» згідно договору 1773163 (а.с.14,32,45).

29 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 58-МЛ, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, зокрема до відповідачки за кредитним договором № 1773163 від 03 березня 2020 року на загальну суму заборгованості 29 200,00 грн (а.с.18-22).

За розрахунком позивача ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором станом на 14 травня 2021 року в розмірі 29 200,00 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000,00 грн, прострочена заборгованість за комісією - 1 200,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 18 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на адресу ОСОБА_1 направив претензію, в якій вимагав сплатити заборгованість за кредитним договором № 1773163 від 03 березня 2020 року на загальну суму заборгованості 29 200,00 грн (а.с.24).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5 - 7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З кредитного договору № 1773163 від 03 березня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця, та ОСОБА_1 підписала його одноразовим ідентифікатором S84756 03 березня 2020 року о 11:31, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Договір містить податковий номер ОСОБА_1 , адресу, і саме такі дані про себе вона зазначила у заяві про перегляд заочного рішення та апеляційній скарзі, тобто вони є актуальними та дійсно їй належать.

Доказів того, що банківська картка з номером НОМЕР_3 , зазначена в анкеті-заяві на кредит № 1773163 та платіжному дорученні № 16066288 від 03 березня 2020 року їй не належить, та на неї не було перераховано кредитні кошти за договором, ОСОБА_1 на спростування отримання кредитних коштів не надано.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору № 1773163 від 03 березня 2020 року та отримання ОСОБА_1 коштів у сумі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного вище колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо ненадання позивачем доказів укладення договору в електронній формі та перерахування їй кредитних коштів необґрунтованими.

Позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору № 1773163 від 03 березня 2020 року, натомість ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення коштів за договором не виконала.

Оскільки відповідачці надано в кредит грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування суми позики на банківську картку, вказану нею, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованість за тілом кредитного договору № 1773163 від 03 березня 2020 року в розмірі 10 000,00 грн.

Із пункту 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту становить 1 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 12% від суми кредиту одноразово.

Таким чином комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що розмір комісії встановлений пунктом 1.5.1. кредитного договору, відповідно вимога про її стягнення є обґрунтованою.

Разом з тим, щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в частині стягнення відсотків за договором судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 18 000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Частиною четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено:

«право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

За умовами кредитного договору № 1773163 від 03 березня 2020 року сторони погодили строк кредитування 30 днів з 03 березня 2020 року по 02 квітня 2020 року.

Звертаючись до суду з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 14 травня 2021 року.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором 1773163 від 03 березня 2020 року закінчився 02 квітня 2020 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору.

За таких обставин, оскільки строк кредитування за вказаним кредитним договором закінчено 02 квітня 2020 року, у кредитодавця було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитом, тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 02 квітня 2020 року, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи договір укладено на 30 днів з 03 березня 2020 року по 02 квітня 2020 року з відсотковою ставкою в розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 6 000,00 грн (10 000,00 грн х 2% х 30 днів).

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1773163 від 03 березня 2020 станом на 14 травня 2021 року в розмірі 17 200,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн, відсотки за користування кредитом - 6 000,00 грн за період з 03 березня 2020 року по 02 квітня 2020 року, заборгованість за комісією - 1 200,00 грн.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні із зменшенням стягнутої суми боргу з 29 200,00 грн до 17 200,00 грн.

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задоволено частково на 58,90%, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1 580,88 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а судове рішення в цій частині зміні із зменшенням стягнутої суми судового збору з 2 684,00 грн до 1 580,88 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково на 41,10%, тому судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 654,69 грн підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023 року - змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №1773163 від 03 березня 2020 року з 29 200,00 грн до 17 200,00 грн та судового збору з 2 684,00 грн до 1 580,88 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 1 654,69 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.