Провадження №2/523/2692/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Іванченко В.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаїв з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивача зазначила, що 13.01.2016 року між сторонами у справі було укладено шлюб, актовий запис № 6. Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що з часом перебування у шлюбі стосунки між подружжям зіпсувались. Подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства, спроби налагодити подружне життя до позитивних наслідків не призвели.

На підставі викладеного позивач просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 13.01.2016 року, актовий запис № 6.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2024 року цивільну справу було прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, звернулась на адресу суду з заявою про слухання справи за її відсутності. Згідно поданої заяви позивач зазначила, що у зв`язку з сімейними обставинами з`явитись до суду можливості не має, у зв`язку з цим просить слухати справу за її відсутності, зазначила, що час на примирення не потрібен (а.с.35-36).

Відповідач ОСОБА_2 до суду також не з`явився, разом з цим, на адресу суду надійшла заява представника відповідача адвоката Кваша Сергія Сергійовича про розгляд справи за відсутності відповідача, згідно поданої заяви представник зазначив, що відповідач позов про розірвання шлюбу визнає, та просив врахувати факт того, що після розірвання шлюбу спільна дитина подружжя, залишається проживати з матір`ю (а.с.30-34)

Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомленні, позивач та представник відповідача звернулись з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 січня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 6. Свідоцтво про шлюб видане повторно 05.03.2016 року, серія НОМЕР_1 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про народження сторони у справі є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13).

Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

З урахуванням того, що позивач та представник відповідача звернулись на адресу суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, вказали, що час на примирення не потрібен, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у справі, а тому шлюб підлягає розірванню.

Спорів з приводу поділу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було. Згідно поданих заяв спільна дитина подружжя залишається проживати з матір`ю.

Позивачем не порушувалось питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а відтак судом питання щодо судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 січня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 6, між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) - розірвати.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Суворовському районному у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.04.2024р.

Суддя: