РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи у суді, в якому зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано і від якого вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу неповнолітній син проживає разом з нею. Тих коштів, які надає відповідач на утримання дитини, катастрофічно не вистачає, тому позивачка ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відовідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву, якою уточнені позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача адвокат Жук Ю.Б. надав суду заяву, якою уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти його задоволення.

Процесуальні дії суду під час судового розгляду:

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 березня 2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, а також свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При ухваленні рішення суд враховує, що дитина проживає з матір`ю, яка несе тягар матеріально-побутового забезпечення сім`ї.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов`язок батьків щодо утримання дитини є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 7-13, 81, 141, 180, 181 ч.3, 182, 191 ч.1, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.180 - 183, 191 СК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, місце проживання АДРЕСА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ,) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 березня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КУСІК