Єдиний унікальний номер судової справи: 479/1392/23
Номер провадження 22-ц/812/579/24 Cуддя - доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивача - адвоката Стріченка Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2024 року, постановлену під головуванням судді - Репушевської О.В. в приміщенні того ж суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у жовтні 2019 року на сайті 048ua журналіст ОСОБА_2 опублікувала статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У вказаній статті викладається інформація подана Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, яка порушує його право на повагу до гідності та честі, а саме «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы».

Посилаючись на недостовірність вказаної інформації, яка порушує його право на повагу до гідності та честі ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 1, 2, 3, 4, 5,10, 263 ЦПК України, ст. ст. 3, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 222, 277, 1166, 1173, 1174 ЦК України, Закону України «Про інформацію» просив суд визнати, що відомості в статті «В Одессе задержали полицейского который требовал взятку с подчиненного», а саме «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы» є недостовірні. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області та ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня набрання законної сили рішення суду спростувати відомості в статті «В Одессе задержали полицейского который требовал взятку с подчиненного», а саме «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы» та опублікувати на сайті 048ua спростування такого змісту «Повідомляємо, що інформація «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы» не відповідає дійсності.

25 грудня 2023 року на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п.4.ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач ще у травні 2023 року звернувся з аналогічним позовом до Малиновського районного суду м. Одеси (справа №521/13055/23).

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов в якому просила відмовити у задоволенні позову.

27 грудня 2023 року Головне управління Національної поліції в Одеській області також подало відзив на позов, в якому просило відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2024 року заяву представника відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просив її скасувати та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рекомендованим листом було надіслано заяву про залишення позовної заяви без розгляду до Київського районного суду м. Одеси, предмети позовів у справах відрізняються за своєю сутністю та не спрямовані на той самий предмет спору.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Одеській області просило залишити без задоволення апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Крім того, надіслано заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач ОСОБА_2 правом на подачу відзиву не скористалась.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кривоозерського районного суду Миколаївської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Підставами позову позивач зазначив те, що у жовтні 2019 року на сайті 048ua журналіст ОСОБА_2 опублікувала статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У вказаній статті викладається інформація подана Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, яка порушує його право на повагу до гідності та честі, а саме «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы». Посилаючись на недостовірність вказаної інформації, яка порушує його право на повагу до гідності та честі, ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 1, 2, 3, 4, 5, 10, 263 ЦПК України, ст. ст. 3, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 15,16,222, 277, 1166, 1173, 1174 ЦК України, Закону України «Про інформацію» просив суд задовольнити його позов.

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №479/1392/23 та призначено підготовче судове засідання на 12 лютого 2024 року.

25 грудня 2023 року від Головного управління Національної поліції Одеської області на адресу суду надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач ще у травні 2023 року звернувся з аналогічним позовом до Малиновського районного суду м. Одеси (справа №521/13055/23).

Залишаючи без розгляду на підстави п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, суд виходив з того, що в провадженні іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З вказаним висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Як встановлено ОСОБА_1 у травні 2023 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації (а.с.55-62).

Підставою позову ОСОБА_1 зазначав те, що у жовтні 2019 року на сайті 048ua журналіст ОСОБА_2 опублікувала статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У вказаній статті викладається інформація подана Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, яка порушує його право на повагу до гідності та честі, а саме «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы».

Посилаючись на недостовірність вказаної інформації, яка порушує його право на повагу до гідності та честі ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 1, 2, 3, 4, 5,10, 263 ЦПК України, ст. ст. 3, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 222, 277, 1166, 1173, 1174 ЦК України, Закону України «Про інформацію» просив суд, визнати, що відомості в статті «В Одессе задержали полицейского который требовал взятку с подчиненного», а саме «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы» є недостовірні. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області та ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня набрання законної сили рішення суду спростувати відомості в статті «В Одессе задержали полицейского который требовал взятку с подчиненного», а саме «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы» та опубліковати на сайті 048ua спростування такого змісту «Повідомляємо, що інформація «начальник одного из районных отделений начал давить на подчиненного. Он требовал 5800 грн. За отказ задержанный обещал препятствовать нормальному прохождению службы» не відповідає дійсності.

30 травня 2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовної заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та призначено підготовче судове засідання на 29 червня 2023 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 січня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд із прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства», заява № 4451/70).

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підстави для залишення позову без розгляду законодавцем визначено у статті 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Приписи пунктів 4, 11 частини першої статті 257 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями статті 257 ЦПК України.

У свою чергу, нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вимог пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду викладено в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/16267/17, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/2532/22-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 520/97/18, від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/21932/21 зазначено, що по суті, пред`явлення цього позову, коли на розгляді перебуває інший тотожний позов, є зловживанням процесуальними правами (пункт 2 частини другої статті 44 ЦПК України).

У справі, що є предметом перегляду, суд першої інстанції установив, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 січня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

Установивши, що на час звернення позивача із позовом у цій справі на розгляді в Київському районному суді м. Одеси перебувала справа № №521/13055/23, позови яких є тотожними стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації(спір виник між тими самими сторонами про той самий предмет та з тих самих підстав), суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України для залишення позову без розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що до Київського районного суду м. Одеси позивачем було надіслано рекомендованим листом заяву про залишення його позову без розгляду, яку було вручено 07 лютого 2024 року не заслуговують на увагу, оскільки на момент прийняття Кривоозерським районним судом Миколаївської області оскаржуваної ухвали, процесуальних рішень щодо заяви про залишення позову без розгляду Київським районним судом м. Одеси прийнято не було.

До того ж, колегія суддів зазначає, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, яка передбачає у тому числі неможливість повторного розгляду одного й того ж позову у випадку вирішення спору судом у іншій справі.

Разом з тим, колегія звертає увагу на те, що при зверненні до Кривоозерського районного суду Миколаївської області у жовтні 2023 року з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, ОСОБА_1 стверджував про те, що не звертався до інших судів з аналогічними позовами, що свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами (пункт 2 частини другої статті 44 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження повноважень для представництва Головного управління Національної поліції Одеської області Симоновою Г.М. також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме довіреністю на представника, сформованою в системі Електронний суд та Випискою з єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Інші доводи апеляційної скарги не стосуються оскаржуваної ухвали.

При цьому колегія враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, на законність ухваленого судового рішення не впливають, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду, яка постановлена з додержанням норм процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 02 травня 2024 року.