Справа № 342/578/24
Провадження № 2/342/359/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна, яку представляє ГУ НП в Івано-Франківській області про відшкодування завданої шкоди,

В С Т А Н О В И В :

До суду 19.04.2024 поступила справа за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, яку представляє ГУ НП в Івано-Франківській області про відшкодування завданої шкоди.

ОСОБА_1 30.03.2024 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом до відповідачів - Івано-Франківського апеляційного суду та Городенківського районного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

І 15.04.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом було відкрито провадження в справі № 300/ 2315/24 за його позовом.

В поданій позовній заяві по справі № 300/2315/24 позивачем висловлено незгоду із діями працівників Городенківського районного суду які випливають із розгляду справи про адмінправопорушенння відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке описано ним і в даному позові, як не підставу для звернення до суду.

12.04.2024 мною як представником Городенківського районного суду було подано відзив по справі № 300/2315/24 та зазначено про необхідність відмови в позові.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою статті 37 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як зазначено у п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики України неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Але відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium).

Разом із тим, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливими в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в обєктивності та неупередженості судді.

За змістом статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється у порядку, встановленому ст. 33 цього Кодексу.

За таких обставин, на даний час існують підстави для заявлення самовідводу мною як головуючим суддею по цій справі, оскільки я мав можливість ознайомитися із обставинами справи №300/2315/24, де мною, як представником відповідача, було висловлено позицію з приводу підстав для відмови в позові ОСОБА_1 , до Городенківського районного суду, а тому з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості мене, як головуючого судді по цій справі та недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду цієї справи рішення суду з наведених вище мотивів, я приходжу до переконання про задоволення заявленого самовідводу, а цивільну справу в такому разі слід передати для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 33, 36, 39, 40, 41, 223, 247, 260, 261 ЦПК України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Задовольнити самовідвід судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдича Р.М. в справі №342/578/24 провадження 2/342/359/2024.

Дану справу передати для повторного розподілу між суддями Городенківського районного суду Івано-Франківської області в порядку, передбаченому ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Гайдич Р. М.