ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/109/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/382/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Жук В.М.

представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 951/109/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року (постановлену суддею Гриновець О.Б.) про повернення без розгляду заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: виконавчий комітет Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, інша особа ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року представник ОСОБА_4 - адвокат Мартищук Людмила Петрівна через систему «Електронний суд» звернулася в суд із заявою про визнання ОСОБА_5 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року дану заяву визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_4 - адвокат Мартищук Л.П. подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2024 року заяву ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме:

- надання доказів надсилання ОСОБА_5 листом з описом вкладення копій поданих суду документів;

- сплати судового збору;

- надання висновку органу опіки та піклування про можливість призначення опікуном над недієздатною особою та надання доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Однак судом не було взято до уваги, що відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України за подання заяви про визнання особи недієздатною судовий збір не сплачується. Також заявник ОСОБА_4 звертався до опікунської ради при виконавчому комітеті Козлівської селищної ради із заявою щодо призначення його опікуном над братом ОСОБА_5 , про що зазначено в заяві та наявні докази в матеріалах справи. Крім того, вимога щодо надсилання ОСОБА_5 копій поданих до суду документів листом з описом вкладення є абсолютно формальною, оскільки заявник і ОСОБА_5 , про визнання якого недієздатним ставиться питання в заяві, проживають в одному будинку. З довідки МСЕК, виданою спеціалізованим психоневрологічним медичним закладом, вбачається, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю I (першої) групи підгрупи А, до якої належать особи з винятково високою мірою втрати здоров`я, які нездатні до самообслуговування.

У зв`язку з викладеним просить ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Мартищук Л.П. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені у ній.

04 квітня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від Козлівської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Зазначили, що підтримують рішення про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Однак ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року заяву визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Бережанського районного суду від 11 жовтня 2021 року (справа 2-о/593/11/2021) задоволено заяву ОСОБА_4 та визнано недієздатним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії рішення встановлено у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Вказане рішення суду набрало законної сили 11 листопада 2021 року та вичерпало свою дію 11 листопада 2023 року.

02 лютого 2024 року представник ОСОБА_4 - адвокат Мартищук Людмила Петрівна звернулася в суд із заявою про визнання ОСОБА_5 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна.

Заявник посилався на те, що згідно довідки МСЕК № 247214 від 27 липня 2023 року, виданою спеціалізованим психоневрологічним медичним закладом, ОСОБА_5 встановлено І (першу) групу інвалідності підгрупи А, до якої належать особи з винятково високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги чи диспансерного нагляду інших осіб.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2024 року заяву ОСОБА_4 судом залишено без руху та надано заявнику п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

- надання доказів надсилання ОСОБА_5 листом з описом вкладення копій поданих суду документів;

- сплати судового збору;

- надання висновку органу опіки та піклування про можливість призначення опікуном над недієздатною особою та надання доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

12 лютого 2024 року місцевим судом зареєстровано клопотання на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху, подане представником заявника ОСОБА_4 - адвокатом Мартищук Л.П., у якому викладена незгода із вимогами ухвали Козівського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2024 року.

Зокрема, посилаючись на ч.2 ст.299 ЦПК України адвокат зазначила, що за подання заяви про визнання особи недієздатною судовий збір не сплачується. Крім того, заявник ОСОБА_4 звертався до опікунської ради при виконавчому комітеті Козлівської селищної ради щодо призначення його опікуном та отримав рішення від 10 листопада 2023 року, яким рекомендовано призначити ОСОБА_4 опікуном над братом ОСОБА_5 . Щодо доказів надсилання копії заяви з додатками ОСОБА_5 зазначила, що останній не зможе їх отримати, прочитати та зрозуміти зміст, оскільки є особою з інвалідністю І (першої) групи підгрупи А, до якої належать особи з винятково високою мірою втрати здоров`я. З огляду на викладене, просила продовжити розгляд справи.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року заяву ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна визнано неподаною та повернуто заявнику.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно положень ЦПК України суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання заявником вимог статті 175 ЦПК України щодо форми та змісту заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно із частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи заяву ОСОБА_4 суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник не усунув недоліки, які визначені в ухвалі суду, не прийнявши до уваги посилання заявника, що за розгляд даної справи судовий збір не сплачується, звернення заявника до опікунської ради при виконавчому комітеті Козлівської селищної ради та неспроможність ОСОБА_5 отримувати поштові відправлення.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_4 про визнання фізичної особи недієздатною суд не врахував, що заявник звільнений від сплати судового збору відповідно до частини другої статті 299 ЦПК України, незважаючи на те, що у статті 5 Закону України «Про судовий збір» законодавець не передбачив такого правила.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 637/909/21.

З приводу посилання в ухвалі Козівського районного суду від 07 лютого 2024 року на відсутність в заяві інформації про звернення заявника до органів опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном ОСОБА_5 колегія суддів вважає їх помилковими, оскільки в заяві зазначено, що ОСОБА_5 звертався до опікунської ради при виконавчому комітеті Козлівської селищної ради із заявою та необхідними документами з приводу призначення його опікуном та рішенням опікунської ради від 10 листопада 2023 року, яке затверджене рішенням виконавчого комітету Козлівської селищної ради, рекомендовано призначити ОСОБА_4 опікуном над братом ОСОБА_5 (а.с.2, зворот). Докази таких звернень наявні в матеріалах справи (а.с.4, зворот, а.с.5).

Щодо недотримання заявником вимог ч.1 ст.177 ЦПК України в частині ненадання доказів надсилання ОСОБА_5 копій поданих до суду документів, то колегія суддів зазначає, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю І (першої) групи підгрупи «А», до якої належать особи з винятково високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги чи диспансерного нагляду інших осіб, що ставить під сумнів здатність ОСОБА_5 особисто отримати вказане поштове відправлення. Більше того, заявник ОСОБА_4 та особа, яку просять визнати недієздатною ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за однією адресою та є рідними братами, а тому поштову кореспонденцію на ім`я ОСОБА_5 може отримувати його рідний брат ОСОБА_4 , який є заявником у даній справі.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 05 грудня 2018 року у справі №9901/736/18 зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про повернення заяви без розгляду з підстави, передбаченої ч.3 ст.185 ЦПК України постановлена з порушенням цих процесуальних норм.

Згідно ч.4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про необґрунтованість постановленої судом ухвали, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 22 квітня 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак