Справа №613/780/23 Провадження № 2/613/40/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/780/23 пров. №2/613/40/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Лиска П.О. до Селянського ( фермерського) господарства « Промінь», представник відповідача ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та повернення у фактичне користування власника,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належними їй на праві власності земельними ділянками, розташованими на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області загальною площею 3,77 га з кадастровим номером :03:003:0214 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та загальною площею 5,26 га з кадастровим номером :01:001:0148 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання Селянського ( фермерського) господарства «Промінь» повернути їй дані земельні ділянки, стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належать: земельна ділянка розташована на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області загальною площею 3,77 га з кадастровим номером :03:003:0214 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( державний акт на право приватної власності на землю від 09.12.2002) та земельна ділянка, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області загальною площею 5,26 га з кадастровим номером :01:001:0148 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (належала матері позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час позивачка є правонаступником всіх її прав та обов`язків та прийняла спадщину (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.06.2021). Декілька років тому, відповідач звернувся до позивачки та її матері ОСОБА_3 , з проханням здати належні їм земельні ділянки йому в оренду, на що останні погодились, але за усною домовленістю було вирішено передати дані земельні ділянки відповідачу в користування на один рік з подальшим їх поверненням. Передача земельних ділянок не супроводжувалась підписанням договорів оренди та актів приймання передачі, а була лише усна домовленість. В обумовлений час земельні ділянки відповідачем повернуто не було, останній пояснив, що є певний цикл обробки землі, який триває не один рік. Після звернення за юридичною допомогою у 2023 році та отриманні відповіді на адвокатський запит, позивач дізналася про існування начебто укладених між нею, її матір`ю та відповідачем договорів оренди, а саме: Договору оренди землі №737 від 01 січня 2007 року , начебто підписаного ОСОБА_1 та СФГ «Промінь» в особі голови ОСОБА_4 , предмет договору земельна ділянка на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського районну Харківської області площею 3,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Договору оренди землі №769 від 01 січня 2007 року , начебто підписаний ОСОБА_3 та СФГ « Промінь» в особі голови ОСОБА_4 , предмет договору земельна ділянка на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського районну Харківської області площею 5,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ознайомившись з договорами оренди землі, позивач зазначає, що ні вона , ні її матір дані договори не підписували, з їх змістом вони не ознайомлювались, підписання угод не відбувалось, хто за них міг підписати договори їй не відомо. Позивач зазначає, що оскільки договори оренди землі від 01 січня 2007 року ні вона, ні її матір ОСОБА_3 , не підписували, між ними та відповідачем не було досягнуто згоди з їх укладення та не погоджено істотних умов, тому дані договори укладено не було. Порушення прав позивача відповідачем, змушує ОСОБА_1 звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 28 червня 2023 року, задоволено клопотання адвоката Лиски П.О., витребувано у Селянського (фермерського) господарства «Промінь» оригінал Договору оренди землі № 737 від 01 січня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та С(Ф)Г «Промінь» в особі голови ОСОБА_4 та оригінал договору оренди землі № 769 від 01 січня 2007, укладений між ОСОБА_3 та С(Ф)Г «Промінь» в особі голови ОСОБА_4 , разом з додатками, додатковими угодами, актами.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14 вересня 2023 року задоволено клопотання адвоката Лиски П.О., про призначення судової почеркознавчої експертизи. Справу слуханням зупинено на час проведення експертизи

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2023 року задоволено клопотання судового експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Сиротенко Н.В. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово почеркознавчої екпертизи.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14 лютого 2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06 березня 2024 року закрито підготовче засідання за позовною заявою ОСОБА_1 та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, оскільки Договір оренди землі №737 від 01 січня 2007 року вона не підписувала, що підтверджується і висновком експерта, та їй відомо, що її мати ОСОБА_3 , Договір оренди землі №769 від 01 січня 2007 року також не підписувала.

Представник позивача адвокат Лиска П.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно змісту якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. При цьому звернув увагу, що: висновком експерта підтверджено факт не підписання договору оренди з ОСОБА_1 , тому він є не укладеним, висновок експерта доводить, що договір оренди з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в частині зазначення рукописного тексту, виконано однією і тією ж особою, отже слід допустити, що вони створювались штучно в один проміжок часу та однією особою, заповнювались без участі та волевиявлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , їх дата укладення ідентична, містять однаковий зміст, тобто висновок про не укладення договору з ОСОБА_3 знаходить своє підтвердження, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу у справі, який би спростував позицію та аргументи позову, посилання відповідача на строк позовної давності свідчить про визнання позову, бо його застосування можливе лише при задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечив. Від представника відповідача до суду надійшов відзив, згідно змісту якого СФГ «Промінь» не погоджується з позовною заявою ОСОБА_1 в повному обсязі з наступних підстав. Господарство відкрито орендує земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0214 на підставі Договору оренди землі № 734 від 01.01.2007 та зареєстровано 20.03.2008 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0148 на підставі Договору оренди землі № 769 від 01.01.2007 та зареєстровано 14.03.2008, таким чином, СФГ «Промінь» на законних підставах користується спірними земельними ділянками, а не створює перешкод для позивача. СФГ «Промінь» з 1 січня 2007 року сплачує земельний податок та виплачуючи орендну плату за користування спірними земельними ділянками. ОСОБА_1 протягом 2008-2022 року, а ОСОБА_3 протягом 2008-2020 року отримували від СФГ «Промінь» орендну плату, після переходу права власності до ОСОБА_1 , після смерті матері, остання отримувала орендну плату протягом 2021-2022 років, що підтверджується відомостями про видачу орендної плати. Між СФГ «Промінь», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у 2013 році, було листування, яким повідомлено про наявність договору, підписаного 01.01.2007, строк якого закінчується 14.03.2033. Також ОСОБА_1 у 2021 році зверталась з листом до СФГ « Промінь», в якому просила збільшити розмір орендної плати до 15 000 грн. за земельну ділянку, яку отримала в спадщину від ОСОБА_3 , або припинити договір оренди №769 від 01.01.2007, при цьому до листа було додано копію договору оренди №769, що підтверджує наявність у позивача його примірника. У свою чергу СФГ «Промінь» надало ОСОБА_1 відповідь, в якій запропонував збільшити орендну плату до 18 750 грн. у разі подовження поточного договору оренди на 5 років, але відповіді від останньої на цю пропозицію не надійшло. У 2022 році, позивач звернулась з проханням припинити договори оренди №734 від 01.01.2007 та №769 від 01.01.2007, до листа було додано копії договорів оренди №734 та №769, актів прийому-передачі та визначення меж, та повідомлення від 15.02.2013, що підтверджує обізнаність позивача з приводу існування договорів. Таким чином наявність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору свідчать фактична передача земельної ділянки СФГ «Промінь» та отримання орендної плати, а отже маються належні та допустимі докази погодження ОСОБА_1 з умовами договору. Також наголосив, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки договори оренди з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено 01.01.2007, зареєстровано 20.03.2008, та 14.03.2008, відповідно. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали свої екземпляри договорів оренди землі, що підтверджується книгою записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Дмитрівській сільській раді (с. Дмитрівка), в якому стоять їх підписи. ОСОБА_1 на праві приватної власності володіє земельними ділянками кадастровий номер :03:003:0214 та кадастровий номер :01:001:0148, тому могла будь якої миті дізнатися про стан своїх ділянок в період з 2008 по 2023 рік переглянувши відкриті дані реєстру нерухомого майна чи публічну кадастрову карту, в яких зазначене також і право оренди земельної ділянки. ОСОБА_1 отримувала орендну плату за договором оренди з 2007 по 2022 роки, що дозволяло їй дізнатися, на підставі чого вона її отримує. Вважає, що позивачем не надано жодних доказів, які вказували б на відсутність її волевиявлення, в свою чергу позивач у своїй позовній заяві визнає факт передачі спірних земельних ділянок в оренду СФГ «Промінь». Не надано доказів на підтвердження того, що була усна домовленість про передачу земельних ділянок на один рік, та про неможливість підписання договорів 1 січня 2007 року, звернення на протязі періоду з 2007 до 2022 років до СФГ «Промінь» з приводу будь яких претензій стосовно не підписання договору власноручно.

Від представника позивача адвоката Лиски П.О. надійшла відповідь на відзив, згідно змісту якої позивачка наголошує на тому, що вона не підписувала договір/договори оренди з відповідачем, а отже наданий договір оренди є неукладеним. З наданих відповідачем документів з назвою « Карточка счета: 6855….» не прослідковуються докази отримання орендної плати, так само, не вбачається з наданих до відзиву додатків про сплату податків. Відповідач посилається на листування між ним та позивачем, але враховуючи той факт, що договори оренди землі від 01.01.2007 не були підписані однією із сторін - позивачкою та її матір`ю (орендодавці), тому сторони цих договорів, не досягнули згоди на їх укладення та не погодили жодної із істотних умов вказаних договорів, відтак, позивачка вважає, що договори оренди землі 01.01.2007 укладені не були, тому жодне листування, не має значення. Крім того, в Книзі записів реєстрації договір оренди в графі підпис ОСОБА_1 та ОСОБА_3 містяться не їх підписи.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив, згідно змісту якого, СФГ «Промінь» користується земельними ділянками на основі договорів оренди землі, підписаних та зареєстрованих 15 років тому, а отже користується на законних підставах у відповідності з ЦК та ЗУ «Про оренду землі», не створюючи перешкоди, оскільки створення перешкоди - це протиправне діяння, тобто немає факту самовільного зайняття спірних земельних ділянок. СФГ «Промінь» з 1 січня 2007 року відкрито користується спірними земельними ділянками, сплачуючи земельний податок та виплачуючи орендну плату за користування нею. Договір оренди землі укладається у письмовій формі, отже ні про яку усну форму, як юридичною особою не може бути. Позиція СФГ « Промінь» - договори були укладені в 2007 році, зареєстровані в 2008 році, і на протязі 15 років СФГ «Промінь» користувалося земельними ділянками та виплачувало за них орендну плату. «Карточки счета» формуються за допомогою бухгалтерського програмного забезпечення під назвою «1С». Це програма для організації обліку і зберігання довідкових даних в електронному вигляді, зокрема про клієнтів-орендодавців та всі операції, які проводилися. В автоматично сформованій господарством довідці міститься назва юридичної особи, точний час формування, орендодавець, та всі нарахування, які здійснювалися по ньому на основі первинної документації. Відповідач наполягає, що позивач була обізнана на про наявність договорів оренди, оскільки в своїх же листах-заявах остання в додатках додає копію договору оренди, що підтверджує наявність в неї свого примірника.

Також, у заяві представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що навіть враховуючи висновок почеркознавчої експертизи , не змінюється той факт, що позивач була обізнана стосовно існування договорів оренди земельних ділянок, а враховуючи той факт, що експертиза не дала відповідь на питання стосовно виконання підпису у Договорі оренди землі №769 від 01 січня 2007 року, але при цьому дала відповідь на те, що в обох спірних договорах підпис виконаний однією особою, не виключає той варіант, що обидва підписи виконала саме ОСОБА_3 . Отже, не має остаточних доказів, які б давали підстави розірвати Договір оренди №769 від 01 січня 2007 року.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності в цивільному судочинстві забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради від 18 вересня 2001 року №52 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,77 гектарів, земельна ділянка розташована на території Дмитрівської сільської ради КСП « Червоний промінь», землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №020704.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 26 березня 1999 року №13 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,26 гектарів, земельна ділянка розташована на території Дмитрівської сільської ради, землю передано для сільськогосподарського виробництв, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ХР №002698.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 червня 2021 року, спадкоємицею ОСОБА_3 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 5,2650 га, кадастровий номер :01:001:0148, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що належала спадкодавці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до змісту відповіді СФГ « Промінь» на адвокатський запит адвоката Лиска П.О. від 05 квітня 2023 року, між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та СФГ « Промінь» були підписані договори оренди землі, дані договори було зареєстровано у порядку, визначеному законодавством України на дату їх укладення, за даними договорами нараховувалася орендна плата та сплата податків. Земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 та земельна ділянка, що належала ОСОБА_3 , використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з додержанням збереження стану об`єкту оренди.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як зазначено в ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/. Тобто підпис підтверджує наміри учасників правочину та має забезпечити їх ідентифікацію.

Згідно ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України ( в редакції станом на 01.01.2007) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Як визначено в ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 14 цього Закону було визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Частиною 1 ст. 316, ч.1 ст. 317, ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.90 Земельного кодексу України передбачені права власники земельних ділянок, зокрема мають право відчужувати їх, передавати в оренду, самостійно господарювати на землі.

Згідно із ч.2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Отже, позивач як власник земельних ділянок має право звернутися до суду за захистом свого права власності.

Згідно із ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд України у постанові від 18.12.2013 у справі за № 6-127цс13 висловив правову позицію, згідно із якою зазначив, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Відповідачем надано копію Договору оренди землі №734 від 01 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 СФГ «Промінь», згідно якого орендодавцем надано, а орендарем прийнято у термінове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться поза межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області і належить орендодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХР №020704 кадастровий номер :03:003:0214, земельна ділянка загальною площею 3,77 га. Пунктом 7 Договору передбачено, що договір укладено на 25 ( двадцять п`ять) років.

У розділі « Реквізити сторін» Договору оренди землі №734 від 01 січня 2007 року, орендодавцем вказано ОСОБА_1 , що проживає АДРЕСА_1 , та міститься підпис Орендодавця. Договір зареєстрований у Богодухівському РВ ХРФ ДП « Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі вчинено запис від 20 березня 2008 року за №03.

Відповідно до змісту копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 31 травня 2017 року, державним реєстратором на підставі договору оренди землі №734 виданного 01 січня 2007 року, зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 3,77 га., яка знаходиться за адресою: Харківська область, Богодухівський район, Дмитрівська сільська рада, кадастровий номер :03:003:0214, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орендар: Селянське ( фермерське) господарство « Промінь», орендодавець ( власник): ОСОБА_1 .

Також, відповідачем надано копію договору оренди землі №769 від 01 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та СФГ «Промінь», згідно якого орендодавцем надано, а орендарем прийнято у термінове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться поза межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області і належить орендодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії І-ХР №0022698 кадастровий номер :01:001:0148, земельна ділянка загальною площею 5,26 га. Пунктом 7 Договору передбачено, що договір укладено на 25 ( двадцять п`ять) років.

Відповідно до п. 35 Договору оренди землі №769 від 01 січня 2007 року, передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

У розділі « Реквізити сторін» Договору оренди землі №769 від 01 січня 2007 року, орендодавцем вказано ОСОБА_3 , що проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та міститься підпис Орендодавця. Договір зареєстрований у Богодухівському РВ ХРФ ДП « Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі вчинено запис від 14 березня 2008 року за №40.

Відповідно до змісту копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 01 червня 2017 року, державним реєстратором на підставі договору оренди землі №769 виданного 01 січня 2007 року, зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 5,26 га., яка знаходиться за адресою: Харківська область, Богодухівський район, Дмитрівська сільська рада, кадастровий номер :01:001:0148, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орендар: Селянське ( фермерське) господарство « Промінь», орендодавець ( власник): ОСОБА_3 .

Запис про укладення договорів оренди землі №734 з ОСОБА_1 та №769 з ОСОБА_3 міститься в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток ( паїв) по Дмитрівській сільські раді, копію якої було надано відповідачем.

Відповідно до копій документів наданих відповідачем, 05 лютого 2013 року ОСОБА_6 звернулась до СФГ « Промінь» із заявою з проханням виділити земельну ділянку площею 3,77 га. згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ХР №020704, розташованої на території Дмитрівської сільської ради , для власного користування.

У відповідь на дане звернення СФГ « Промінь» повідомило, що договір було укладено строком до 12 березня 2033 року, у зв`язку з тим, що ведуться певні роботи по упорядкуванню угідь, виділення земельної ділянки в даний час не можливо.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до СФГ « Промінь» із заявами з проханням переглянути виплату орендної плати в сторону збільшення, в разі неможливості добавки орендної плати припинити дію договору оренди № 769 від 01.01.2007 укладеного ОСОБА_3 та головою СФГ «Промінь», за згодою сторін у зв`язку з тим, що має намір використовувати земельну ділянку власноручно.

У відповіді на вказані заяви СФГ « Промінь» погодилось збільшити розмір орендної плати за умови подовження дії договорів оренди.

25 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до СФГ « Промінь» із заявами припинити дію договорів оренди №734 та № 769 від 01.01.2007 укладений ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та головою СФГ «Промінь» ОСОБА_7 , за взаємною згодою сторін у зв`язку з тим, що має намір обробляти земельні ділянки власноручно.

У своїх відповідях на вищевказані заяви СФГ «Промінь» повідомило заявнику, що в повній мірі виконує свої обов`язки по договору оренди земельної ділянки кадастровий № :01:001:0148 та , кадастровий номер :03:003:0214, підстав для припинення договору оренди вищевказаних ділянок відсутні.

На виконання ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 14 вересня 2023 року у справі проведено судову почеркознавчу експертизу, та згідно висновку експерта №24135 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 25 січня 2024 року, підпис від імені ОСОБА_1 у Договорі оренди землі №734 від 01.01.2007, розташований у графі « Реквізити сторін», « Орендодавець», виконані не ОСОБА_1 . Цей підпис виконано іншою особою. Рукописні тексти: « ОСОБА_1 МН 638420 вид. Богодухівським РВУМВС України в Харківській області 3 грудня 2003 року» … «м. Богодухів вул.. Короленко, 20» … «» у Договорі оренди землі №734 від 01.01.2007, розташований у графі « Реквізити сторін», « Орендодавець», « ОСОБА_3 МН 127174 вид. Богодухівським РВУМВС України в Харківській області 7 березня 2002 року» … «Дмитрівка вул.. Радянська,3» … «» у Договорі оренди землі №769 від 01.01.2007, розташований у графі «Реквізити сторін», « Орендодавець» - виконані однією особою. На тих зразках, які надані для проведення судової почеркознавчої експертизи, експерт не може дійти будь якого ( позитивного або негативного) висновку про виконання ОСОБА_3 або іншою особою підпису від імені ОСОБА_3 у Договорі оренди землі №769 від 01.01.2007, розташованого у графі « Реквізити сторін», « Орендодавець».

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач просила усунути перешкоди у користуванні належного їй майном, а саме зобов`язавши відповідача повернути земельну ділянку.

Суд зауважує, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 . Договір оренди землі №734 від 01 січня 2007 року своїм підписом не скріплювала, інших осіб на підписання договору оренди землі не уповноважувала, а належних та допустимих доказів погодження ОСОБА_1 з умовами договору суду не надано, тому вимоги позивача про усунення перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області загальною площею 3,77 га з кадастровим номером :03:003:0214, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання Селянського (фермерського) господарства «Промінь» повернути ОСОБА_1 дану земельну ділянку, підлягають задоволенню.

Відповідачем були надані суду копії карток рахунку :6855, згідно яких СФГ «Промінь» в період з 01.01.2008 по 30.06.2023 сплачувались кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за земельний пай, однак сам лише факт отримання орендної плати не свідчить про наявність волі і волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору оренди землі №734 від 01 січня 2007 року та про схвалення нею його умов, тому посилання представника відповідача на ці обставини суд до уваги не бере та зауважує про їх неприйнятність.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинне здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

У справах «Рисовський проти України» (рішення від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» (рішення від 16 лютого 2017 року, заява № 43768/07), пов`язаних із земельними правовідносинами, ЄСПЛ, установивши порушення статті 1 Першого протоколу, зазначив про право добросовісного власника на відповідну компенсацію чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на землю.

Щодо вимоги позивача в усуненні перешкоди у користуванні належній їй на праві власності земельною ділянкою, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області загальною площею 5,26 га з кадастровим номером :01:001:0148 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом зобов`язання Селянського (фермерського) господарства « Промінь» повернути їй земельну ділянку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги, оскільки стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів, не доведено, що її мати, ОСОБА_3 не була ознайомлена з умовами Договору оренди землі №769 від 01 січня 2007 року та не підписувала даний Договір. Даний факт не було спростовано і висновком судової почеркознавчої експертизи в якій експертом було зазначено, що він не може дійти будь якого ( позитивного або негативного) висновку про виконання ОСОБА_3 або іншою особою підпису від імені ОСОБА_3 у Договорі оренди землі №769 від 01.01.2007, розташованого у графі «Реквізити сторін», « Орендодавець».

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права абро інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд, відхиляє, як безпідставні аргументи представника відповідача, який у своєму відзиві зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки остання була обізнана про наявність договорів оренди землі, могла будь - якої миті дізнатися про стан своїх ділянок в період з 2008 по 2023 рік переглянувши відкриті дані реєстру нерухомого майна чи публічну кадастрову карту, в яких зазначене також і право оренди земельної ділянки, отримувала орендну плату за договором оренди з 2007 по 2022 роки. Крім того, в своїх же листах-заявах остання в додатках додає копію договору оренди, що підтверджує наявність в неї свого примірника.

Суд вважає, що перебіг строку позовної давності починається не з моменту отримання позивачем плати за користування земельними ділянками, чи перегляду реєстру нерухомого майна, чи публічної кадастрової карти, а з часу, коли позивач дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого майнового права, тобто укладення Договору оренди земельної ділянки від її імені іншою особою. Також, суд не приймає і посилання відповідача, що , в своїх же листах-заявах ОСОБА_1 в додатках додає копію договору оренди, що підтверджує наявність в неї свого примірника, оскільки додатками у заявах вказується лише кількість сторінок, а не який саме документ додається.

Суд вважає, що позивач про порушення своїх прав дізналась 05 квітня 2023 року після отримання відповіді на адвокатський запит адвоката Лиски П.О.

Отже, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 , яка не підписувала Договір оренди земельної ділянки, пропустила строк позовної давності при зверненні до суду.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За проведення судової почеркознавчої експертизи позивачем ОСОБА_1 було сплачено 17 206 грн. 56 коп., з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, тому з СФГ « Промінь» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи в сумі 8 603 грн. 28 коп.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з СФГ « Промінь» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 15,16, 20, 203, 207, 256, 261, 316, 317, 319, 391, 638, 792, Цивільного кодексу України, ст.ст. 90, 124, 152 Земельного кодексу України, ст. 6, 13, 14 Закону України « Про оренду землі», ст.ст. 5, 10-13, 60, 76-79, 81, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Селянського ( фермерського) господарства «Промінь», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та повернення у фактичне користування власника задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області загальною площею 3,77 га з кадастровим номером :03:003:0214, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання Селянського (фермерського) господарства «Промінь» повернути ОСОБА_1 дану земельну ділянку.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Промінь», на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три ) гривни 60 копійок та витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи в сумі 8 603 ( вісім тисяч шістсот три) гривни 28 копійок.

В задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області загальною площею 5,26 га з кадастровим номером :01:001:0148, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання Селянського (фермерського) господарства «Промінь» повернути ОСОБА_1 дану земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2024 року. .

СУДДЯ