Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1334/23

Номер провадження 2/348/71/24

22 квітня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Нагорняк Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Круць В.М.

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Романишина Д.М.

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог:

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона та ОСОБА_3 з 2016 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Від спільного сумісного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане 05.09.2018 року виконкомом Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_5 , батьком - ОСОБА_6 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №0003-9431751 від 26.04.2023 року, відомості про батька внесені зі слів матері.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 2016 року по день смерті ОСОБА_3 вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, утримували її. ОСОБА_3 був єдиним годувальником у сім`ї, останній повністю утримував її та їх сина. Вона була зайнята доглядом за дитиною і господарством, протягом усього часу спільного проживання з ОСОБА_3 ніде не працювала, власних доходів не мала.

В даний час метою звернення до суду про встановлення батьківства є необхідність офіційного встановлення достовірних відомостей про батьківство, які за умови задоволення заяви будуть підставою для прийняття спадщини.

Просила, встановити батьківство ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 , про що внести відомості до актового запису №17 від 05 вересня 2018 року про народження ОСОБА_4 , записавши в графі прізвище « ОСОБА_7 », в графі батько « ОСОБА_3 ».

Стислий виклад позиції сторін:

Позивач та її представника в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просили встановити батьківство померлого ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 , про що внести відомості до актового запису №17 від 05 вересня 2018 року про народження ОСОБА_4 , записавши в графі прізвище « ОСОБА_7 », в графі батько « ОСОБА_3 ».

Відповідач ОСОБА_2 вказала на те, що вважає ОСОБА_4 своїм онуком, однак заперечує проти оплати судових витрат на проведення експертизи, оскільки вона має ряд захворювань, невелику пенсію. Просить судові витрати між сторонами визначити пополам.

Представник відповідача адвокат Романишин Д.М. підтримав позицію відповідачки. Вказав, що експертизою підтверджений факт родинних відносин між сторонами. Просить суд врахувати стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, поділити сплату витрат між сторонами пополам. Надав суду документи про стан здоров`я відповідача.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2023 року провадження по справі зупинено, призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 року провадження по справі відновлено, в зв`язку з неможливість проведення експертизи.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2023 року витребувано докази по справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2023 року витребувано докази по справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.01.2024 року провадження по справі зупинено, призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «ДОР».

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2024 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_8 та ОСОБА_3 з 2016 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Від спільного сумісного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де у графі батько зазначено « ОСОБА_6 », а мати « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане 05.09.2018 року виконкомом Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області (а.с.3).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №1 від 26.04.2023 року, відомості про батька внесені зі слів матері (а.с. 4).

Згідно відповіді Коломийської Єпархії Православної Церкви України від 05.05.2023 року батьками дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_3 , 1978 р.н. та ОСОБА_5 , 1981 р.н. Зазначене також підтверджується витягом із Книги реєстрації проведення таїнства Хрещення Храму «Чуда Святого Архістратига Михайла» за 2018 рік - сторінка №18. (а.с. 8-10).

З копії таїнства Хрещення та миропомазання Церкви «Чуда Святого Архістратига Михайла» встановлено, що хрещення здійснено відносно дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.11).

З довідки Солотвинської селищної ради за №1070/02-76 від 25.04.2023 року, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала разом з її фактичним чоловіком ОСОБА_3 , який загинув на війні та їх неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 і вели спільне господарство (а.с. 12).

На фотокартках міститься зображення позивача, її дитини та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданного Надвірнянським відділом ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції актовий запис № 134 (а.с. 42).

Згідно з висновком експерта №185-МГ від 27.02.2024 року встановлено, що загиблий громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Вірогідність того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає 99,99999 % ( а.с. 105-108).

11.11.2023 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_11 , про що відділом ДРАЦС у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис№ 2335, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. В зв`язку з цим заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 ». (а.с. 102).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Судом встановлено та підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 .

05 вересня 2018 року виконкомом Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області складено актовий запис про його народження №17, відомості про батька ОСОБА_4 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Надвірнянським відділом ДРАЦС у Надвірнянському районі ІВано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №134.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Так як ОСОБА_1 встановлює факт батьківства ОСОБА_3 по відношенні до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою оформлення та прийняття спадщини, а тому вбачається спір про право та позивач обрала спосіб захисту своїх прав в порядку позовного провадження.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591 /6441/14ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Викладеним вище обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст.128 СК України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Зважаючи на вищевикладене, незалежно від мети та учасників процесу, при розгляді питань щодо визнання батьківства обов`язковим є проведення судово-генетичної експертизи, яка і встановлює спорідненість та батьківство. А тому суд повинен брати до уваги належні та допустимі докази, якими по даній справі є висновок експертизи, який би підтверджував біологічне батьківство.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження №185-МГ від 27.02.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженої громадянкою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ймовірність даної події складає 99,99999%.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо батька дитини, зокрема його по-батькові, відповідає імені ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Запис вчинений відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.

Вказані обставини підтверджують доводи позивача, вказані у позовні заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження ОСОБА_4 , його батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Відповідно до ч.1ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини.

Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних зв`язків між позивачем та померлим, який вважав себе батьком народженої нею дитини. Походження дитини від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується експертизою.

Щодо вимог про стягнення судових витрат по справі, суд прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви позивачем ОСОБА_1 сплачено судових збір в сумі 1073,60 грн. (а.с.22).

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно частин 3 та 4 ст.139 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що відповідач на підготовчому провадженні заперечувала проти позову, у зв`язку із чим представником позивача заявлено клопотання про призначення посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 19 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 за проведення судової експертизи сплатила 11833,15 грн (а.с. 124).

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову про встановлення факту батьківства.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в розмірі 11833,15 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, а всього 12906,75 (дванадцять тисяч дев`ятсот шість гривень 75 копійок) судових витрат по справі.

Доводи відповідача про поділ витрат на проведення експертизи порівну між сторонами не ґрунтуються на законі. За положеннями ст..141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат не враховується матеріальне становище і стан здоров`я сторони у справі. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» відповідач не звільнена від сплати судових витрат. Суд бере до уваги, що витрати на експертизу понесені, у зв`язку із позицією відповідача, яка заперечувала наявність дітей у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку із поданням представником позивача клопотання про надання доказів понесених витрат в порядку ч.8 ст.141 ЦПК, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати і встановити строк для подання стороною доказів щодо розміру понесених нею судових витрат, що узгоджується із п.5 ч.7 ст.265 ЦПК.

На підставі ст.ст.121,122,133,134,138 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 137, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець село Петровське Києво-Святошинського району Київської області, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження №17 від 05 вересня 2018 року про народження ОСОБА_4 складеного виконкомом Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області та записати батьком дитини ОСОБА_3 , громадянина України. Відомості про батьківство « ОСОБА_6 » - виключити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в розмірі 11833,15 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, а всього 12906,75 (дванадцять тисяч дев`ятсот шість гривень 75 копійок).

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати за заявою представника позивача, подану в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України на 21 травня 2024 року о 13-30 годині в Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області, зал №4.

Встановити позивачу ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення зазначеного рішення суду (оголошення вступної і резолютивної частини). У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява про вирішення питання стягнення судових витрат залишається без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення суду постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 квітня 2024 року.

Повний текст рішення суду складений 23 квітня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.С. Солодовніков