ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6204/21 Номер провадження 22-ц/814/260/24Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» про визнання права власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Факторінгс» про визнання права власності та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію.

Позов обґрунтовано тим, що 27 квітня 2007 року уклав договір кредитної лінії №240/12/07-МК з ВАТ КБ «Надра» про відкриття відновлювальної траншевої кредитної лінії в сумі 23500 доларів США терміном на 60 місяців.

У забезпечення кредитного договору між ним та ВАТ КБ «Надра» 27 квітня 2007 року укладено договір іпотеки №240/12/07-МК від 27 квітня 2007 року. За цим договором іпотекодавець передав у іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

14 грудня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар В.В. прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Факторінгс» (номер запису про право власності 39828275). Того ж дня, цим же державним реєстратором прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на інші 1/2 частки вказаної квартири за ТОВ «ФК «Факторінгс» (номер запису про право власності 39828074).

Вважає рішення державного реєстратора протиправним, прийнятим з порушенням ст. 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки письмових вимог про усунення порушень іпотекодавець не отримував, як і не отримував попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки; рішення прийнято під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 07 червня 2014 року, за яким не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язання громадянина України за споживчими кредитами, наданими в іноземній валюті. Дія даного Закону розповсюджується і на випадки позасудового звернення стягнення.

Зазначає, що квартира є його єдиним житлом. Своєї згоди на примусове звернення стягнення на майно не давав, отже, у державного реєстратора були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «ФК «Факторінгс».

Після зміни предмету позовних вимог остаточно просив визнати за собою право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; витребувати з незаконного володіння ТОВ «ФК «Факторінгс» квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.04.2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ«ФК «Факторінгс» про визнання права власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння задоволено частково.

Витребувано на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ТОВ «ФК «Факторінгс» квартиру АДРЕСА_1 .

В частині позовних вимог про визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Факторінгс» на користь ОСОБА_1 у повернення сплачених: судового збору у розмірі 907 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.08.2022 року вищевказане заочне рішення скасоване і призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Факторінгс» про визнання права власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння - задоволено частково.

Витребувано на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ТОВ «ФК «Факторінгс» квартиру АДРЕСА_1 .

В частині позовних вимог про визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Факторінгс» на користь ОСОБА_1 у повернення сплачених: судового збору у розмірі 907 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись з зазначеним рішеннямапеляційну скаргу подало ТОВ «ФК «Факторінгс» яке просить рішення суду першої інстанції скасувати, та у задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Відповідач у апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції. Вважає, що воно суперечить нормам матеріального та процесуального права, прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки не відповідають обставинам справи. Зазначає, що договором передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку порушення ОСОБА_1 своїх зобов`язань. При цьому, не підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки позивач не проживає у спірній квартирі.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка М.О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Розгляд справи за клопотанням представника ТОВ «ФК «Факторінгс» - адвоката Меладзе С.О. мав здійснюватися в режимі відеоконференції, однак вона не вийшла на зв`язок.

Відповідно до частини 5 статті 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №240/12/07-МК, за яким позичальник отримав кредит у вигляді відновлювальної траншевої кредитної лінії в сумі 23500 доларів США терміном на 60 місяців. (а.с. 10-11).

Цього ж дня між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №240/12/07-МК, за яким іпотекодавець ОСОБА_1 у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором передав у іпотеку квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 57,2 кв.м., житловою площею 41,31 кв.м. (а.с. 12-13).

Пунктами 5.3.,5.4 договору іпотеки передбачено, що стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. цього договору.

10 жовтня 2019 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Дніпрофінансгруп» укладений договір № GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги за договором кредитної лінії №240/12/07-МК 27 квітня 2007 року, договором іпотеки №240/12/07-МК від 27 квітня 2007 року.

10 липня 2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Факторінгс» укладений договір № 20/07/2020 про відступлення прав вимоги за договором кредитної лінії №240/12/07-МК 27 квітня 2007 року, договором іпотеки №240/12/07-МК від 27 квітня 2007 року.

14 грудня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар В.В. прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Факторінгс» (номер запису про право власності 39828275). Того ж дня, цим же державним реєстратором прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на інші 1/2 частки вказаної квартири за ТОВ «ФК «Факторінгс» (номер запису про право власності 39828074).

Підставою для державної реєстрації стало: договір іпотеки, виданий 27 квітня 2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е.; договір № 20/07/2020 про відступлення прав вимоги, виданий 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В.; договір № GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги, виданий року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюк Л.В.

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Частина 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, при дослідженні умов договору, колегією суддів встановлено, що п. 53. Іпотечного договіору передбачає лише можливість за домовленостю сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Тобто дане положення по своїй суті не є застереження в іпотечному договорі, а лише передбачає можливість узгодження даного питання сторонами після укладення іпотечного договору.

У свою чергу відповідачем не надано доказів на підтвердження укладення між сторонами договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи зазначені обставини, відповідач ТОВ «ФК «Факторінгс» не мав права на позасудове врегулювання спору у порядку перереєстрації права власності на предмет іпотеки, оскільки іпотечний договір не містить відповідного застереження та сторонами не укладався договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Разом з тим відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Із наведеного слідує, що обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеного в ньому.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а та від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18.

У свою чергу ТОВ «ФК «Факторінгс» надані докази відправки позивачу вимоги про дострокове погашення заборгованості, однак остання не була отримана ОСОБА_1 , та повернута відправнику з підстав «за закінченням терміну зберігання» (Т. 2 а.с. 36-44)

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстванції про задоволення позову з зазначених вище підстав.

Однак, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про доведеність наявності підстав для застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який діяв на момент реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Факторінгс».

Так підпунктом 1 пункту 1 даного Закону передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно відповіді на звернення № 1/11/01 від 11 січня 2021 року наданої Автозаводською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області станом на 27 січня 2021 року за адрсею: АДРЕСА_2 зареєстровані особи відсутні.

У свою чергу, позивачем не надано жодних доказів того, що спірна квартира використовується нимяк місце постійного проживання та у нього у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про недоведеність наявності підстав для застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Факторінгс»слід задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2022 року змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», як на підставу задоволення позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює результатів розгляду справи по суті, відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2022 року змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», як на підставу задоволення позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 квітня 2024 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова