Справа № 349/1327/19
Провадження № 22-ц/4808/151/24
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б., Гудяк Х.М.

з участю представників: ОСОБА_1 адвоката Репака В.В.,

Рогатинської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича на рішення Рогатинського районного суду від 17 жовтня 2023 року, ухвалене в складі судді Могили Р.Г. в м Рогатині, повний текст складено 24 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_76 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, про припинення права на частку у спільному майні, виділення з пайового фонду нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до вказаних сторін про припинення права на частку у спільному майні, виділення з пайового фонду нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що йому належить 101 сертифікат про право власності на майновий пай в СК «Княгиничі» на загальну суму 102 429,00 грн, які він купив на ідставі договору купівлі-продажу протягом жовтня-листопада 2010 року. Сільський голова Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області відмовив йому у проведенні реєстрації даних договорів та про видачу нового свідоцтва на загальну кількість придбаних паїв на його ім`я. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2016 року зобов`язано Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківськоі області провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу майнових паїв СК «Княгиничі» та видати ОСОБА_1 одне свідоцтво про право власності на майновий пай. У листопаді 2021 року Рогатинською міською радою Івано-Франківської області, як правонаступником Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, на виконання постанови Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2016 року було видано позивачу свідоцтва про право власності на майновий пай СК «Княгиничі» на загальну суму 58 966, 00 грн. ОСОБА_1 став співвласником на правах спільної часткової власності майна пайового фонду СК «Княгиничі» без виділення його в натурі. Перелік майна, що входить до пайового фонду СК «Княгиничі», визначено уточненим актом від 15 квітня 2001 року, який є додатком до договору про спільне володіння та користування від 12 квітня 2001 року. В даному переліку є будинок контори, який оцінений на суму 62 381,00 грн. Згідно протоколу проведення загальних зборів власників майнових паїв від 29 грудня 2017 року та Додатку до Протоколу від 29 грудня 2017 року було зареєстровано одного пайовика (власника майнового паю) ОСОБА_1 , таким чином, загальні збори не відбулися. 11 липня 2006 року СК «Княгиничі» ліквідовано, що робить неможливим виконання вимог п. 51 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - про здійснення відмітки про виділення майна в натурі. Зазначає, що оскільки загальні збори пайовиків неможливо провести у зв`язку із відсутністю пайовиків (більшість осіб померли) та з ліквідацією управителя майнових паїв, він через дані обставини змушений звернутися до суду за ефективним захистом свого права про виділення частки майна з пайового фонду та визнання права власності. Окрім цього позивач вважає, що оскільки ніхто з пайовиків не виявляв наміру виділити будинок контори з пайового фонду, всі вони мають доволі незначні частки майна в пайовому фонді, що не дозволяє їм претендувати на виділ всього будинку контори у власність, спадкоємці пайовиків взагалі не оформили право на майнові сертифікати, а він має свідоцтва про право власності на майновий пай на загальну суму 58 966,00 грн, що становить 94,52% в частці будинку контори, вніс на депозитний рахунок суду вартість частки будинку контори в розмірі 3 415,00 грн, а тому припинення відповідачів частки у праві власності в будинку контори не порушить їх майнових прав, що є визначальним в аспекті дотримання конвенційних прав кожної особи.

Просив припинити право відповідачів на частку у спільному майні, яка складає 5,48 % у нежитловій будівлі - будинку контори, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити йому з пайового фонду майна колишнього реорганізованого КСП «Галичина», правонаступником якого був СК «Княгиничі», нежитлову будівлю - будинок контори, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на вказану нежитлову будівлю .

Рішенням Рогатинського районного суду від 17 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні, виділення з пайового фонду нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно задоволено частково. Виділено ОСОБА_1 з пайового фонду майна колишнього реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства "Галичина", правонаступником якого був сільськогосподарський кооператив "Княгиничі" - 0,9452 частки ( 94,52%) будинку контори, площею 211,5 кв.м, вартістю 58 966,00 грн, у нежитловій будівлі - адміністративному будинку, загальною площею 388,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 0,9452 частки ( 94,52%) будинку контори, площею 211,5 кв.м. у нежитловій будівлі - адміністративному будинку, загальною площею 388,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні позовної вимоги про припинення права відповідачів на частку у спільному майні відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Репак В. В. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухваленням нового про задоволення позову в повному розмірі, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Вказує, що суд дійшов висновку, що частина будинку належить Княгиницькій сільській ралі, правонаступником якої є Рогатинська міська рада, оскільки така разом з колективним господарством брала участь у будівництві приміщення спірної адміністративної будівлі, а в подальшому сільська рада проводила ремонтні роботи для підтримання адмінбудинку в належному стані. При вирішенні спору суд послався на копію постанови бюро Рогатинського райкому та виконкому районної ради депутатів трудящих від 06 серпня 1971 року No210 та додаток до нього (Перелік об`єктів будівництва житла та соціально-культурного та побутового призначення, що планується в 1971-1975 роки по району). Згідно вказаного додатку було затверджено перелік об`єктів будівництва, що планувалося в 1971-1975 роки по району, в тому числі було передбачено побудову приміщення виконкому сільської ради у с. Княгиничі, з площею забудови 165 кв.м, кошторисною вартістю 10 тис. карбованців за рахунок місцевого бюджету. Однак, вказані документи жодним чином не підтверджують те, що будівництво нежитлової будівлі - адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 проводилося саме за кошти місцевого бюджету. Вважаємо, що третьою особою належними, допустимими та достовірними доказами у даній справі не підтверджено та не доведено факту побудови нежитлової будівлі адміністративного будинку Княгиницькою сільською радою, правонаступником якої є Рогатинська міська рада. Судом помилково вирішено виділити позивачу та визнати за ним право власності лише на 0,9452 частки (94,52%) будинку контори, площею 211,5 кв. м у нежитловій будівлі - адміністративному будинку загальною площею 388,8 кв.м, що знаходиться за адресого: АДРЕСА_1 , оскільки згідно технічного паспорта, долученого до матеріалів справи, вбачається, що нежитлова будівля - адміністративний будинок є одним цілісним об`єктом нерухомого майна загально площе 388, 8 кв.м., що також підтверджується інформаціе з Державного ресстру речових прав на нерухоме майно. Жодного іншого об' екту нерухомого майна за цією адресою не має. Щодо висновків про відмову в задоволенні вимоги позивача про припинення права відповідачів на частку у спільному майні, то майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам, а тому висновок про наявність у відповідачів лише майнового права с помилковим. В даній ситуації іншого належного та ефективного способу захисту права та законного інтересу не існує. Частка ОСОБА_1 в будинку контори складає 94, 52 %, тоді як частка всіх інших в сукупності є незначною Ніхто, окрім позивача, не виявляв наміру виділити будинок контори з пайового фонду, зокрема: не скликав збори пайовиків, не ініціював процес виділення майна з пайового бонду (відповідні докази містяться в матеріалах страви). Незначні частки майна в пайовому фонді не дозволяють їм претендувати на виділ всього будинку контори у власність. Разом з тим, майже все майно пайового фонду було виділено в натурі пайовикам ще до подання ОСОБА_1 даного позову. Таким чином, більшість пайовиків реалізували своє право на виділ майна з пайового фонду, а тому такі не лише втратили інтерес до майна в пайовому фонді, але й не мають право на виділ майна в натурі з пайового фонду. Позивач має у власності Свідоцтва про право на власності на майновий пай СК «Княгиничі» (майнові сертифікати) на загальну суму - 58 966, 00 грн., що становить 94,52% в частці будинку контори (вартість будинку контори згідно уточненого акту від 15 квітня 2001 року оцінено в 62 381,00 грн.). Предметом спору в даній справі є не житлове нерухоме майно, тому припинення Відповідачів частки у праві власності в будинку контори не порушить їх житлових прав, що с визначальним в аспекті дотримання конвенційних прав кожної особи. Та припинення частки пайовиків в будинку контори, яка в загальному становить 5,48 %, не завдасть істотної шкоди їхнім інтересам.

Рогатинською міською радою Івано-Франківської області рішення суду першої інстанції не оскаржується.

25 грудня 2023 року міський голова Рагатинської міської ради Насалик Сергій подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що апелянт помилково посилається на те, що ним протягом жовтня-листопада 2010 року на підставі договорів купівлі-продажу придбано 101 сертифікат на право власності на майновий пай в СК «Княгиничі» на загальну суму 102 429 грн, оскільки пайові сертифікати та договори не містять визначене майно та його частки. Тобто відсутні докази, що апелянт набув право на майно СК «Княгиничі» та безпідставно претендує на адміністративний будинок по АДРЕСА_1 . Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2023 року №359538433 спірне нежитлове приміщення належить на праві власності територіальній громаді сіл Княгиничі та Загір`я в особі Княгинецької сільської ради (правонаступником якої є Рогатинська міська рада). Посилання на те, що ОСОБА_1 належить 94,52% спірного будинку, а відповідачам 5,48 % є недостовірним та не підтверджено належними доказами.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Репак В. В. підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.

У попередньому судовому зсіданні представник Рогатинської міської ради Івано-Франківської області Кость С.В. заперечила доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законим та обґрунтованим.

16 квітня 2024 року представник Рогатинської міської ради Івано-Франківської області у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явився у судове засідання, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ніхто з пайовиків ( відповідачів по справі ) не виявили наміру виділити з пайового фонду в натурі частку у спірному будинку контори, третя особа Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, як правонаступник Княгиницької сільської ради в ході тривалого судового розгляду цієї справи не заявили самостійних вимог щодо предмета спору, враховуючи, що позивач має два свідоцтва про право власності на майновий пай на загальну суму 58 966,00 грн, що становить 94,52% в частці будинку контори ( згідно уточненого акта від 15 квітня 2001 року будинок контори оцінено в суму 62 381,00 грн), тому ОСОБА_1 необхідно виділити з пайового фонду майна колишнього реорганізованого КСП "Галичина", правонаступником якого був СК "Княгиничі" - 0,9452 частки ( 94,52%) будинку контори, площею 211,5 кв.м. ( 388,8 кв.м. - 165 кв.м. х 94,52% : 100 % ), у нежитловій будівлі - адміністративному будинку, загальною площею 388,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи межі апеляційного оскарження, колегія суддів перевіряє правильність вирішення судом спору у частині щодо відмови у визнанні за позивачем права власності в цілому на спірну нежитлову будівлю та в частині позовної вимоги про припинення права відповідачів на частку у спільному майні.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_1 , виданого Рогатинською міською радою 11 жовтня 2021 року , ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Галичина», яке було реорганізовано на СК »Княгиничі», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 12 квітня 2001 року, де загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01 травня 2001 року становить 202 918 грн, частка позивача визначена в розмірі 57 744 грн або 28,46 % ( а.с.82 т.8 ).

Згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_2 , виданого Рогатинською міською радою 11 жовтня 2021 року , ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Галичина», яке було реорганізовано на СК »Княгиничі», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 12 квітня 2001 року, де загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01 травня 2001 року становить 202 918 грн, де його частка визначена в розмірі 1 222 грн або 0,60 % ( а.с.83 т.8 ).

Відтак, відповідно вказаних свідоцтв ОСОБА_1 має право власності на майновий пай у СК «Княгиничі» на загальну суму 58 966, 00 грн.

Відповідно п.37 копії уточненого акта від 15 квітня 2001 року, який є додатком до договору про спільне володіння та користування від 12 квітня 2001 року, будинок контори оцінено в суму 62 381,00 грн, без зазначення площі та включено до пайового фонду СК «Княгиничі», який є предметом спору у даній справі ( а.с.27-31 т.1).

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради №44 від 13 вересня 2010 року про оформлення права власності на адміністративний будинок. Також визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 08 грудня 2010 року Княгиницькою сільською радою, згідно з яким власником нежитлової будівлі - адмінбудинку №10 повул Шевченка у с. Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області є територіальна громада сіл Княгиничі та Загір`я в особі Княгиницької сільської ради ( а.с.15-24 т.1 ).

Вказаним рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2017 року встановлено, що рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради №44 від 13 вересня 2010 року про оформлення права власності на адміністративний будинок АДРЕСА_1 порушує права ОСОБА_1 як власника майнового паю СК «Княгиничі».

Зазначеним рішенням суду також встановлено та додатково підтверджується матеріалами цієї справи, що участь у будівництві приміщення спірної адміністративної будівлі брали Княгиницька сільська рада і колективне господарство, а в подальшому сільська рада проводила ремонтні роботи для підтримання адмінбудинку в належному стані ( а.с.15-24, 127-131 т.1, а.с.218-241 т.2, а.с.77-79, 95-104 т.8 ).

Згідно копії постанови бюро Рогатинського райкому та виконкому районної ради депутатів трудящих від 06 серпня 1971 року №210 та додатку до нього вбачається, що на 1971-1975 роки було затверджено перелік об`єктів будівництва, в тому числі передбачено побудову приміщення виконкому сільської ради у с.Княгиничі, з площею забудови 165 кв.м, кошторисною вартістю 10 тис. карбованців з місцевого бюджету ( а.с. 95-104 т.8).

Цим же рішенням суду також встановлено, що юридична особа - сільськогосподарський виробничий кооператив «Княгиничі» припинена за судовим рішенням з 11 липня 2006 року.

З матеріалів цієї справи вбачається, що 19 грудня 2017 року ОСОБА_1 було ініційовано проведення загальних зборів власників майнових паїв та направлено на адресу кожного пайовика повідомлення про те, що 29 грудня 2017 року о 12 год 00 хв., за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Помонята, у приміщенні клубу відбудуться загальні збори власників майнових паїв,з розгляду його заяви про вихід з членів спілки (об`єднання) громадян-співвласників пайового фонду колишнього КСП «Галичина» - СК «Княгиничі» села Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області та виділення йому майна в натурі, але було зареєстровано одного пайовика ОСОБА_184 , таким чином, загальні збори не відбулися ( а.с.26, 37-44 т.1).

25серпня 2019року зборами жителів сіл Княгиничі та Загір`я буловирішено непродавати спірнийадміністративний будинок та залишитийого на балансі Княгиницької сільської ради,використовувати для потреб громади, що підтверджується копією протоколу зборів від 25 серпня 2019 року та списками і підписами жителів даних сіл ( а.с.1-23 т.3 ).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка сформована станом на 14 серпня 2023 року вбачається, що нежитлове приміщення, адмінбудинок, загальною площею 388,8 кв.м. знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Відомості про право власності та реєстрацію речового права відсутні ( а.с.110 т.11).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

За загальним правилом право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина перша статті 358 ЦК України).

Згідно з пунктами 2.4, 2.5 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації), управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється загальними зборами співвласників. Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

У пункті 4 Рекомендацій закріплені положення щодо виділення частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності. Зокрема, зазначено, що співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву.

Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі.

Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки.

Таким чином, оскільки майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден зі співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників, рішення щодо виділення в натурі частки з майна повинно прийматися на загальних зборах співвласників одностайно.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 132/2483/16-ц (провадження № 61-4128св19), від 18 грудня 2019 року у справі № 131/475/16-ц (провадження № 61-37867св18).

Установивши, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази прийняття рішення загальними зборами членів підприємства, зборами уповноважених або створеним ними органом управління підприємства, якому передано окремі функції з господарського управління колективним майном, про виділення ОСОБА_1 у натурі спірного майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про про відмову ОСОБА_1 в частині відмови у визнанні за позивачем права власності в цілому на спірну нежитлову будівлю та в частині позовної вимоги про припинення права відповідачів на частку у спільному майні, оскільки вирішення таких вимог відповідно до статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» належать до компетенції загальних зборів членів підприємства майно яким належить на праві спільної часткової власності.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги проте, що суд незаконно відмовив позивачу у задоволенні вимоги про припинення права відповідачів на частку у спільному майні, яка складає 5,48 % у нежитловій будівлі - будинку контори, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки жодному з відповідачів не виділялась частка у спільному майні, у нежитловій будівлі - будинку контори, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому ст. 365 ЦК України не підлягає до застосування, оскільки вона регулює примусове припинення права власності, а не майнового права.

Крім цього, доводи апеляційної скарги про належність СК «Княгиничі» в цілому спірного нежитлового приміщення спростовуються постановою бюро Рогатинського райкому та виконкому районної ради депутатів трудящих від 06 серпня 1971 року №210 та додатку до нього, згідно якої на 1971-1975 роки було затверджено перелік об`єктів будівництва, в тому числі передбачено побудову приміщення виконкому сільської ради у с.Княгиничі, з площею забудови 165 кв.м, кошторисною вартістю 10 тис. карбованців з місцевого бюджету. Зазначені обставини також підтверджені підтверджені рішенням Рогатинського районного суду від 22 травня 2017 року,яке набуло законної сили.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича залишити без задоволення. Рішення Рогатинського районного суду від 17 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк Л.В.Василишин

І.О.Максюта