Справа№751/3902/24
Провадження №2/751/1154/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркач О. Г.,

розглянувши позовну заяву заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради, Акціонерне товариство "Укртелеком" про скасування рішення державного реєстратора, державної реєстрації прав, зобов`язання виконати договір,

В С Т А Н О В И В :

29.04.2024 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури А.Гресь звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовною заявою в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради, Акціонерне товариство "Укртелеком", в якій просить:

- скасувати рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю. від 08.02.2021 року №56509974 про державну реєстрацію прав на нежитлову будівлю та скасування державної реєстрації прав на нежитлову будівлю загальною площею 618,3 кв. м. на АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 від 03.02.2021 року №40452022, вчинену державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю.;

- зобов`язати ОСОБА_1 виконати вимоги п. 2.6. Договору купівлі-продажу №8/22 від 11.08.2020 року, який укладений між ПАТ "Укртелеком" та ОСОБА_1 , а саме повністю демонтувати та повністю вивезти товар, прибрати та повністю вивезти будівельне сміття з місця його розміщення (земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нежитлову будівлю та скасувати державну реєстрацію прав на нежитлову будівлю, зобов`язати відповідача а саме повністю демонтувати та повністю вивезти товар, прибрати та повністю вивезти будівельне сміття з місця його розміщення, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 11 липня 2019 року у справі № 462/7217/18 зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 640/16548/16-ц, до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про: право власності на таке майно; право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України, далі ЦК України); поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 цього Кодексу); поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 цього Кодексу); право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; визнання правочину з нерухомістю недійсним; звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорія справ.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 у справі № 910/10647/18, а також постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

В такому випадку можливість застосування інших правил територіальної підсудності виключається. Виключна підсудність визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Згідно частин 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Предметом даного позову є скасування рішення державного реєстратора, державної реєстрації прав та зобов`язання, виконання договору щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, об`єктом спору є нерухоме майно, місце знаходження якого не відноситься до територіальної юрисдикції Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, із наведеного вбачається, що позов подано з порушенням правил виключної підсудності, оскільки позивачем пред`явлено позов про скасування рішення державного реєстратора, державної реєстрації прав та зобов`язання виконати договір щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції та не підсудна Новозаводському районного суду м. Чернігова, тому, на підставі п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суддя вважає, що дану справу слід передати на розгляд Деснянського районного суду м. Чернігова.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись: ст. ст. 30, 31, 32,258 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

Ухвалив :

Цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради, Акціонерне товариство "Укртелеком" про скасування рішення державного реєстратора, державної реєстрації прав, зобов`язання виконати договір - передати для розгляду Деснянському районному суду міста Чернігова за територіальною підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О. Г. Деркач