Провадження № 2/761/4349/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2023 року зазначена позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва.

В позовній заяві позивач просить: визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 380,0 кв.м..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина згідно із заповітом на будинок АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Як зазначає позивач, він вчасно звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину на будинок видане не було, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. А тому для захисту права на отримання спадкового майна, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Уповноважений представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява представника відповідача про слухання справи у його відсутність та відзив в якому представник просить прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

У відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2013 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження за яким належний їй будинок АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 04.09.2020 року за №ПБ-2020 №1256 вбачається, що будинок АДРЕСА_1 на праві власності був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Радянською районною державною адміністрацією 14.02.1997 (розпорядження №74 від 13.02.1997 року) та зареєстрованого в Бюро 17.02.1997 року, за реєстровим №37230.

Постановою від 24.10.2023 року ОСОБА_4 державний нотаріус Шостої київської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок АДРЕСА_1 , який належить померлій ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України).

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В судовому засіданні не встановлено будь-яких інших осіб, які згідно закону чи заповіту мають право на отримання спадщини.

Отже, виходячи з викладеного вище та приймаючи до уваги доведеність належності померлій на праві власності будинку АДРЕСА_1 , позивач є спадкоємцем за заповітом, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за можливе визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.328, 1216, 1218, 1223, 1233 ЦК України, ст.ст. 76, 77, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Київської міської ради (, адреса: м.Київ, вул.Хрещатик, буд.36) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 14.02.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29 квітня 2024 року

Суддя: Н.Г.Притула