Справа № 333/5627/23
Провадження № 2/333/386/24
26 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОР ФАЙНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення поточної заборгованості та некомпенсованої вартості об`єкта фінансового лізингу, -
11.07.2023 року ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення поточної заборгованості та некомпенсованої вартості об`єкта фінансового лізингу, в обґрунтування якого зазначило наступне.
26.07.2021 року між ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу № ЧГ-97.
Згідно з п. 1.1. Загальних умов Договору (Додаток № 1 до Договору) лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу майно (далі об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору.
Абзацом 3 пункту 2.1 лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості об`єкта лізингу, комісію лізингодавця за наданий в лізинг об`єкт лізингу та інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені Договором, в тому числі оплата послуг.
Свої зобов`язання позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль LAND ROVER DISKOVERY, 2005 року випуску, 2720 куб.см., дизель, АКПП, сірого кольору, право власності на який зареєстровано за ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_1 , видане 27.07.2021 року ТСЦ 2341 як об`єкт фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу ЧГ-97 від 26.07.2021 року, та який лізингодавець/позивач, на виконання свого обов`язку передав користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 27.07.2021 року.
Натомість, відповідач за Договором оплативши авансовий платіж (як, власно, умова для отримання автомобіля у користування), та, фактично, отримавши у користування автомобіль з лютого 2022 року припинив обслуговувати заборгованість за договором фінансового лізингу, здійснюючи наразі безоплатну експлуатацію об`єкта фінансового лізингу, чим порушив умови Договору. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідача було направлено повідомлення Вих. № 150 від 12.05.2023 року про необхідність усунення порушення за Договором фінансового лізингу та оплату поточної простроченої заборгованості у розмірі 142 254 грн. 40 коп. поточної заборгованості, 29.05.2023 року відповідачу повторно було направлено повідомлення № 150 від 29.05.2023 року про необхідність усунення порушення за Договором фінансового лізингу та оплату поточної простроченої заборгованості у розмірі 156 701 грн. 13 коп. поточної заборгованості.
Враховуючи повноваження лізингодавця, які визначені як Законом України «Про фінансовий лізинг», так і Договором, повідомлення від 13.06.2023 року Вих. № 150/2 лізингоодержувач (відповідач) був повідомлений лізингодавцем (позивачем) про односторонню відмову (розірвання) Договору фінансового лізингу, внаслідок чого цей договір припинено.
Одночасно, разом із повідомленням про відмову від договору лізингоодержувачу (у складі такого повідомлення) надано Вимогу 13.06.2023 року про повернення майна автомобіля, його власнику. Визначено час, місце та адресата такого повернення майна. Така вимога залишилася без задоволення, про що складено відповідний комісійний акт.
Станом на момент подання позовної заяви майно лишається не повернутим.
В зв`язку з вищевикладеним ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» просить суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за Договором фінансового лізингу, яка включає прострочену заборгованість лізингу (по вартості автомобіля до моменту розірвання разом із відсотками (комісія лізингодавця) по травень 2023 року включно у розмірі 156 701 грн. 13 коп. та некомпенсовану вартість майна, але лише в частині, що відшкодовує вартість об`єкта фінансового лізингу (автомобіль LAND ROVER DISKOVERY, 2005 року випуску, 2720 куб.см., дизель, АКПП, сірого кольору, право власності на який зареєстровано за ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_1 , видане 27.07.2021 року ТСЦ 2341) на суму 156 096 грн. 60 коп., що становить несплачений платіж з червня 2023 року по липень 2024 року всього 312 797 грн. 73 коп., а також судові витрати, які були понесені позивачем у зв`язку зі зверненням із позовом до суду.
Ухвалою суду від 12.07.2023 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач відзиву на позов не подавав, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи встановлено, що 26.07.2021 року між ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» та фізичною особою ОСОБА_1 , був укладений договір фінансового лізингу № ЧГ-97.
Свої зобов`язання позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль LAND ROVER DISKOVERY, 2005 року випуску, 2720 куб.см., дизель, АКПП, сірого кольору, право власності на який зареєстровано за ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_1 , видане 27.07.2021 року ТСЦ 2341 як об`єкт фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу ЧГ-97 від 26.07.2021 року, та який лізингодавець/позивач, на виконання свого обов`язку передав користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 27.07.2021 року.
Пунктом 9.2. загальних умов договору фінансового лізингу передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний: п. 9.2.1. прийняти об`єкт лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов Договору фінансового лізингу; п. 9.2.2. вчасно та у повному обсязі сплачувати лізингові платежі, а також інші платежі відповідно до умов Договору, а також штрафні санкції відповідно до положень Договору та інші платежі, які пов`язані з використанням об`єкта лізингу виключно на рахунки лізингодавця.
Натомість, відповідач за Договором оплативши авансовий платіж (як, власно, умова для отримання автомобіля у користування), та, фактично, отримавши у користування автомобіль - з березня 2022 року припинив обслуговувати заборгованість за договором фінансового лізингу, здійснюючи наразі безоплатну експлуатацію об`єкта фінансового лізингу, чим порушив умови Договору.
На адресу відповідача було направлено повідомлення Вих. № 150 від 12.05.2023 року про необхідність усунення порушення за Договором фінансового лізингу та оплату поточної простроченої заборгованості у розмірі 142 254 грн. 40 коп. поточної заборгованості, 29.05.2023 року відповідачу повторно було направлено повідомлення № 150 від 29.05.2023 року про необхідність усунення порушення за Договором фінансового лізингу та оплату поточної простроченої заборгованості у розмірі 156 701 грн. 13 коп. поточної заборгованості
Враховуючи повноваження лізингодавця, які визначені як Законом України «Про фінансовий лізинг», так і Договором, повідомлення від 13.06.2023 року Вих. № 150/2 лізингоодержувач (відповідач) був повідомлений лізингодавцем (позивачем) про односторонню відмову (розірвання) Договору фінансового лізингу, внаслідок чого цей договір припинено.
Одночасно, разом із повідомленням про відмову від договору лізингоодержувачу (у складі такого повідомлення) надано Вимогу 13.06.2023 року про повернення майна автомобіля, його власнику. Визначено час, місце та адресата такого повернення майна. Така вимога залишилася без задоволення, про що складено відповідний комісійний акт.
Відтак, заборгованість за Договором фінансового лізингу № ЧГ-97 від 26.07.2021 року, складає 312 797 грн. 73 коп., з яких прострочена заборгованість лізингу (по вартості автомобіля до моменту розірвання разом із відсотками (комісія лізингодавця) по травень 2023 року включно у розмірі 156 701 грн. 13 коп. та некомпенсована вартість майна, але лише в частині, що відшкодовує вартість об`єкта фінансового лізингу (автомобіль LAND ROVER DISKOVERY, 2005 року випуску, 2720 куб.см., дизель, АКПП, сірого кольору, право власності на який зареєстровано за ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_1 , видане 27.07.2021 року ТСЦ 2341) на суму 156 096 грн. 60 коп., що становить несплачений платіж з червня 2023 року по липень 2024 року.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин першої та другої ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.
До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки.
За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.
Частинами першою та третьою ст. 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі лізинг) це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», предметом договору лізингу (далі предмет лізингу) може бути неспоживча річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.
Частини 2, 3 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачають, що істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Лізингоодержувач зобов`язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або не проведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Умови ремонту і технічного обслуговування предмета лізингу можуть визначатися окремим договором. Лізингоодержувач може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів.
У частинах 1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.
Відповідно до ч. 1ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків, у тому числі оплати ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу, та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства.
Умовами договору, а саме Додатком № 1 Загальними умовами Договору фінансового лізингу п. 8.8.1. визначено, що у випадку неповернення лізингоодержувачем Об`єкта лізингу на вимогу лізингодавця при відмові від Договору за ініціативою лізингодавця, в строки зазначені у відповідному Повідомленні, останній має право вимагати дострокової сплати розміру всіх майбутніх платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу.
Таким чином оскільки відповідачем порушене зобов`язання згідно договору фінансового лізингу № ЧГ-97 від 26.07.2021 року, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість (по вартості автомобіля до моменту розірвання разом із відсотками (комісія лізингодавця) та некомпенсовану вартість такого майна.
Відповідачем не надано суду іншого розрахунку, який спростовує наданий позивачем, або належних та допустимих доказів про виконання в повній мірі договору фінансового лізингу № ЧГ-97 від 26.07.2021 року.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав у повному обсязі, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для його задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені документально підтверджені позивачем судові витрати у сумі 4 691 грн. 97 коп.
Разом з тим, доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять, із заявою про намір подати такі докази після ухвалення рішення суду позивач до суду не звертався.
При цьому, щодо стягнення витрат на правову допомогу, про які позивач зазначає в своєму позові, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не надає доказів фактичної оплати витрат на правову допомогу, то такі витрати не є підтвердженими та не підлягають до стягнення.
Керуючись ст. ст. 1, 2, 77-78, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 279, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 509, 530, 612, 629, 760, 806 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОР ФАЙНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення поточної заборгованості та некомпенсованої вартості об`єкта фінансового лізингу задовольнити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 квітня 2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик