Справа № 264/3117/14-ц
Провадження № 2-в/0203/8/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі, матеріали справи про відновлення втраченого судового провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука П.В. про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя на підставі рішення цього суду у цивільній справі №264/3117/14-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №19 від 31.08.2007 року.

Оскільки цивільна справа №264/3117/14-ц з Іллічівського районного суду м.Маріуполя до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська не передавалась, а м.Маріуполь на теперішній час є тимчасово окупованою територією, для забезпечення можливості розгляду заяви приватного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа, ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.03.2024 року у відповідності до ст.489 ЦПК України судом було ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі №264/3117/14-ц.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача та відповідачі не з`явились, про причини неявки не повідомили. Наявну в них інформацію, матеріали і докази, які збереглися у них у оригіналах та копіях для можливості відновлення провадження у справі, не надали.

З урахуванням цього та положень ч.3 ст.211, ч.2 ст.247, ч.3 ст.493 ЦПК України, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, вбачається, що до вказаного переліку тимчасово окупованих територій включено всю територію Маріупольського району.

У відповідності до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та згідно розпорядження Голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року територіальну підсудність судових справ Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області була змінена та визначена за Кіровським районним судом м.Дніпропетровська.

За даними канцелярії Кіровського районного суду м.Дніпропетровська цивільна справа №264/3117/14-ц з Іллічівського районного суду м.Маріуполя до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська не передавалась.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

Частиною 3 ст.6 вказаного вище Закону встановлено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно даних ЄДРСР, до останнього внесено та зареєстровано заочне рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 05.04.2014 року у цивільній справі №264/3117/14-ц, відповідно до якого судом було задоволено позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку суму заборгованості за кредитним договором №19 від 31 серпня 2007 року у розмірі 59187,47 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 591,87 грн.

Вказане заочне рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 16.06.2014 року.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Частиною 1 ст.493 ЦПК України встановлено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно ч.ч.1-3 ст.494 ЦПК України визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Згідно ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Суд враховує, що питання про відновлення судового провадження у цивільній справі №264/3117/14-ц було ініційовано судом з метою забезпечення розгляду заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука П.В. про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя на підставі рішення цього суду у цивільній справі №264/3117/14-ц.

З огляду на це, а також враховуючи, що виконавчий лист видається на підставі судового рішення та має містити відомості, зазначені у ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що зібраних матеріалів судового провадження, а саме: заочного рішення у справі, достатньо для подальшого вирішення відповідного процесуального питання за заявою приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-261,489-493 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відновити втрачені матеріали судового провадження у цивільній справі №264/3117/14-ц, провадження №2/264/8962/2014, за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині заочного рішення цього суду від 05 червня 2014 року наступного змісту:

264/3117/14-ц

2/264/8962/2014

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"05" червня 2014 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О. О., при секретарі Костенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором, а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначив, що 31 серпня 2007 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 19, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 70000 грн. з процентною ставкою за строковою заборгованістю 16,7 % річних, за простроченою заборгованістю 21,7 % річних, строком повернення згідно графіку, з остаточною датою повернення 30 серпня 2022 року. У зв`язку із проведенням реструктуризації заборгованості 06 липня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 19 до кредитного договору, згідно із умовами якої пункт 2.1 кредитного договору було викладено в наступній редакції: 2.1. Згідно із умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 70000 грн., який складається із суми за строковою заборгованістю (кредитна заборгованість 1) у розмірі 64870,68 грн., суми за строковою заборгованістю (кредитна заборгованість 2) у розмірі 5129,32 грн., процентів за користування кредитом по кредитній заборгованості 1 за строковою заборгованістю 16,7 % річних, за простроченою 21,7 % річних; процентів за користування кредитом по кредитній заборгованості 2 за строковою заборгованістю 19 % річних, за простроченою 24 % річних; строком повернення згідно графіку, з остаточною датою повернення 30 серпня 2022 року. У забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором 06 липня 2010 року між банком та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 19/2. В порушення умов кредитного договору та норм ЦК України відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання, а саме не здійснює своєчасне погашення кредиту та проценти за користування ним. У зв`язку з чим станом на 18 березня 2014 року у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 59187,47 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 51006,28 грн., заборгованості за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом у розмірі 7784,93 грн., та пені у розмірі 396,26 грн. На підставі викладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 59187,47 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 591,87 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 59187,47 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 591,87 грн., не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв`язку з неявкою відповідачів.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «ПУМБ» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 31 серпня 2007 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 19, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 70000 грн. з процентною ставкою за строковою заборгованістю 16,7 % річних, за простроченою заборгованістю 21,7 % річних, строком повернення згідно графіку, з остаточною датою повернення 30 серпня 2022 року.

У зв`язку із проведенням реструктуризації заборгованості 06 липня 2010 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 19 до кредитного договору, згідно із умовами якої пункт 2.1 кредитного договору було викладено в наступній редакції: 2.1. Згідно із умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 70000 грн., який складається із суми за строковою заборгованістю (кредитна заборгованість 1) у розмірі 64870,68 грн., суми за строковою заборгованістю (кредитна заборгованість 2) у розмірі 5129,32 грн., процентів за користування кредитом по кредитній заборгованості 1 за строковою заборгованістю 16,7 % річних, за простроченою 21,7 % річних; процентів за користування кредитом по кредитній заборгованості 2 за строковою заборгованістю 19 % річних, за простроченою 24 % річних; строком повернення згідно графіку, з остаточною датою повернення 30 серпня 2022 року.

Кредитним договором обумовлені взаємні права та обов`язки сторін.

Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що банк зобов`язується надати відповідачу ОСОБА_1 обумовлений кредит, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно п. 3.1.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати відсотків у разі невиконання ним обов`язків, передбачених кредитним договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до п.п. 1 п. 3.1.4 кредитного договору банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов`язаний виконати таку вимогу банку у випадках передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань позичальника за цим договором, а також при затриманні сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами цього договору на 1 календарний місяць.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п.п.1 п. 3.1.4 кредитного договору у випадку настання зазначеної вище події Банк набуває право вимагати від відповідачків достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими процентами, а відповідачі зобов`язані виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із процентами за користування кредитом, в строк не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги.

10 лютого 2014 року банк направив відповідачу рекомендованим листом письмову вимогу за Вих. № МРL-61/109 від 10 лютого року про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом. Зазначена вище вимога 14 лютого 2014 року отримана відповідачем, але ним була проігнорована.

На забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 06 липня 2010 року між банком та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 19/2.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником.

Пунктом 1.2. договору поруки визначено, що об`єм відповідальності поручителя перед кредитором визначається умовами та об`ємом зобов`язань боржника перед кредитором за основним зобов`язанням, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за його використання, неустойки (пені, штрафів) та заподіяних збитків, а саме: повернення кредиту у сумі 70000 грн., яка складається із суми за строковою заборгованістю (кредитна заборгованість 1) у розмірі 64870,68 грн.; суми за строковою заборгованістю (кредитна заборгованість 2) у розмірі 5129,32 грн.; сплати процентів за строковою заборгованістю за користування кредитом по кредитній заборгованості 1 у розмірі 16,7 % річних; сплати процентів за строковою заборгованістю за користування кредитом по кредитній заборгованості 2 у розмірі 19 % річних; сплати процентів за безпідставне користування кредитом по кредитній заборгованості 1 за простроченою заборгованістю у розмірі 21,7%; сплати процентів за безпідставне користування кредитом по кредитній заборгованості 2 за простроченою заборгованістю у розмірі 21,7%; сплати неустойки та відшкодування збитків відповідно до умов основного зобов`язання.

Згідно п. 2.5 зазначеного договору поручитель зобов`язаний нести солідарну відповідальність з боржником по виконанню умов основного зобов`язання.

З п. 3.1 договору поруки вбачається, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання умов основного зобов`язання.

На адресу поручителя ОСОБА_2 також було надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту банку, яку вона отримала 14 лютого 2014 року. Проте і нею було проігноровано вимогу банку.

У зв`язку із тим, що боржник та поручитель проігнорували вимогу банку про дострокове повернення кредиту, банк набув право на дострокове стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору проценти нараховуються за такими ставками:

-проценти за користування кредитом за строковою кредитною заборгованістю 1 нараховуються банком за ставкою у розмірі 16,7 % річних;

-проценти за користування кредитом за простроченою кредитною заборгованістю 1 нараховуються банком за ставкою у розмірі 21,7 % річних;

-проценти за користування кредитом за строковою кредитною заборгованістю 2 нараховуються банком за ставкою у розмірі 19 % річних;

-проценти за користування кредитом за простроченою кредитною заборгованістю 2 нараховуються банком за ставкою у розмірі 24 % річних.

Згідно п. 3.3.5 кредитного договору проценти нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у році за період з першого по останній календарний день місяця включно.

Пунктом 3.4.2 зазначеного договору визначено, що проценти за користування кредитом повинні сплачуватись відповідачем до 20 числа (включно) місяця, наступного за місяцем нарахування процентів.

Проценти нараховуються за формулою: сума кредиту * розмір відсоткової ставки річних * фактична кількість днів в періоді / 365, де 365 визначена п. 3.3.5 кредитного договору розрахункова база для нарахування процентів.

Таким чином, сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом станом на 18 березня 2014 року включно складає 7784,93 грн.

Відповідно до п.2.1 і п.3.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути банку кредит в повному обсязі згідно графіку, наведеному в додатку № 1 до кредитного договору, в строк до 30 серпня 2022 року. У зв`язку з нездійсненням відповідачем у встановлені кредитним договором строки платежів за кредитом та нарахованими процентами, у відповідача виникла прострочена заборгованість за сумою кредиту.

Станом на 18 березня 2014 року заборгованість відповідача за сумою кредиту становить 51006,28 грн., яка складається із кредитної заборгованості 1 у розмірі 47531,86 грн., кредитної заборгованості 2 у розмірі 3474,42 грн.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.1 кредитного договору визначено, що у разі порушення відповідачем строків виконання зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов`язаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі 0,05% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов`язань за кожен день прострочення.

Виходячи з того, що:

-починаючи з 23 березня 2012 року облікова ставка НБУ становить 7,5 % річних;

-починаючи з 10 червня 2013 року облікова ставка НБУ становить 7 % річних;

-починаючи з 13 серпня 2013 року облікова ставка НБУ становить 6,5 % річних,

розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення становить 7,5 * 2 / 365 = 0,04%.

Таким чином, розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобов`язання за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Для розрахунку пені за непогашення в строк відсотків за користування кредитом використовується наступна формула: прострочена сума відсотків * розмір подвійної облікової ставки НБУ * кількість днів прострочення / 365, де 365 розрахункова база для розрахунку пені.

Пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, станом на 18 березня 2014 року непогашена відповідачем.

Отже, загальна непогашена заборгованість відповідача за сумами пені станом на 18 березня 2014 року (включно) склала 396,26 грн.

Таким чином, станом на 18 березня 2014 року загальний розмір заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором № 19 від 31 серпня 2007 року становить 59187,47 грн., який складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 51006,28 грн., заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом у розмірі 7784,93 грн., пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 396,26 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню солідарно з відповідачів у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209, 212 215, 224 228 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 543, 554, 610, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, ІПН № НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Курської області, ІПН № НОМЕР_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (83001, м.Донецьк, вул. Університетська, буд. 2-а, ) суму заборгованості за кредитним договором № 19 від 31 серпня 2007 року у розмірі 59187,47 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 591,87 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Хараджа

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Ю.Казак