Справа № 700/186/24
Провадження № 2/700/157/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка цивільну справу №700/186/24 провадження №2/700/157/24 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , земельних ділянок площею 0,8617 га та 2,50 га та автомобіль ВАЗ 21150 СЕДАН-В легковий. За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно з яким вказане майно заповів на її користь. ЇЇ мати та дружина померлого ОСОБА_2 відмовилася від належного її права на обов`язкову частку у спадщині за законом, яка лишилася після смерті ОСОБА_3 на її користь. Під час звернення до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3

30.04.2024 року позивач звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в яких просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки на момент відкриття спадщини вона проживала однією сім`єю зі спадкодавцем та вела з ним спільне господарство та в силу ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняла спадкове майно. Крім того позивач зазначила, що звернутися до нотаріальної контори не має змоги, оскільки оригінали документів на спадкове майно були втрачені, так як зберігалися у батька і після його смерті відшукати їх не вдалося.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської областіу судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням в якому просив про розгляд без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.08.2022 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.02.1976 року та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 04.01.2000 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , земельних ділянок площею 0,8617 га та 2,50 га, а також автомобіль ВАЗ 21150 СЕДАН-В легковий.

Згідно із заповітом, посвідченого старостою с.Погибляк та с.Дубина виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №5-24 від 29.09.2021 року, ОСОБА_3 все своє майно заповів на користь ОСОБА_4 .

Із заяви, засвідченої старостою Кам`янобрідського старостинського округу виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованої в реєстрі за №1-18 від 24.05.2023 року, мати позивача та дружина померлого ОСОБА_2 відмовилася від належного її права на обов`язкову частку у спадщині за законом, яка лишилася після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ..

Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском терміну для прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1193/02-31 від 09.08.2023 року.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Той факт, що позивач проживала зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та вели з ним спільне господарство до дня смерті ОСОБА_3 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Отже, позивач фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік вказаних фактів не є вичерпним, що зазначено в ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює, за наявності підстав, і інші факти, що мають юридичне значення.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені у справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, оскільки позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно з причин відсутності правовстановлюючих документів, оскільки ті були втрачені, що також стало підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, тому за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишився після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,8617 га, кадастровий номер: :01:001:0042, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2.50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Погибляцької сільської ради, кадастровий номер: :03:001:0333, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на автомобіль ВАЗ 21150 СЕДАН В легковий, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Виконавчий комітет Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, місцезнаходження: вул.Центральна, 19 с.Бужанка Звенигородського району Черкаської області, код ЄДРПОУ: 34207547.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ