Справа № 202/5423/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі подання головного державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вонсовіч О.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вонсовіч О.В. про примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні у Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №73966538 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальних збитків у розмірі 22 613,00 грн. (Двадцять дві тисячі шістсот тринадцять гривень), моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. (Десять тисяч гривень), судових витрат по справі розмірі 6984 грн. 80 коп., а саме: судовий збір в розмірі 1984 грн. 80 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп..

Головним державним виконавцем при примусовому виконання виконавчого провадження, зафіксовано часткове виконання боржником вимог виконавчого документа.

Згідно з довідкою із ДРРП на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на 1/1 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою ДРРП на нерухоме майно за адресою : АДРЕСА_1 відсутня реєстрація права власності за будь-ким.

Відповідно до акту від 25.03.2024 року головним державним виконавцем та стягувачем здійснено спільний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , де встановлено, що боржник за вказаною адресою мешкає з дружиною. Зі слів боржника встановлено, що власником квартири є ОСОБА_1 .

Після перевірки майнового стану боржника, стягувачем подано заяву про примусовий вхід до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із метою опису майна в рахунок повного погашення боргу.

Згідно із ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця (ч. 2 ст. 439 ЦПК України).

У судове засідання головний державний виконавець АНД ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вонсовіч О.В. не з`явилася, надала до суду заяву. У якій подання підтримала та просила проводити розгляд за її відсутності.

Розглянувши подання про примусове проникнення до житла боржника та додані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 439 ЦПК України унормовано вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведені законодавчі норми передбачають можливість примусового проникнення до житла боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла такого боржника.

Державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Суд враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність у примусовому проникненні до житла боржника фізичної особи, державним виконавцем у поданні зазначено, що вжиті ним заходи на виконання судового рішення не призвели до жодних результатів, боржник не надав допуск до житла, про що виконавцем складено відповідні акти.

У матеріалах справи міститься інформаційна довідка з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.03.2024 року №371852379, відповідно до якої за вказаними параметрами запиту за адресою: АДРЕСА_1 , у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Відтак матеріалами подання взагалі не підтверджено, за ким на праві власності зареєстровано нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до акту від 25.03.2024 року головним державним виконавцем та стягувачем здійснено спільний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що боржник надав доступ до квартири для перевірки майнового стану боржника, у результаті чого встановлено, що у квартирі відсутнє майно, яке може бути описано для погашення боргу, окрім того, яке не підлягає опису відповідно до переліку вилученого Законом.

Також, державним виконавцем не доведено, що він вжив усіх заходів на виконання судових рішень.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, з огляду на його необґрунтованість та невмотивованість.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 439 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вонсовіч О.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г.Якименко