Справа № 307/5351/23
Провадження №2/307/943/23
УХВАЛА
про закриття провадження у справі
12 квітня 2024 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Кривошея Д.А.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
та його представника - адвоката Бобрушко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» 17 листопада 2023 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 12 053,84 грн., 2 147,20 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Від представника позивача 08 лютого 2024 року надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 12 053, 84 грн. посилаючись на те, що після звернення до суду із позовом, відповідач 20 грудня 2023 року здійснив оплату заборгованості у повному обсязі, тобто на даний час відсутній предмет спору та просив стягнути понесені позивачем судові витрати у повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Бобрушко Л.Ю. не заперечували щодо закриття провадження у справі, однак представник просила зменшити витрати на правничу допомогу посилаючись на те, що у відповідача незадовільний майновий стан, на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, відповідач офіційно не працевлаштований, дружина на даний час також не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, а також вказані витрати є непропорційними.
Суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з таких підстав.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
З наведеної норми вбачається, що суд закриває провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Вказаний правовий висновок було викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 року по справі № 638/3792/20.
Із заяви відповідача видно, що заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 13 426,64 грн. сплачено ОСОБА_1 20 грудня 2023 року, що підтверджується також квитанцією.
Відтак, на даний час відсутній предмет спору, тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Положеннями ч. 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.
Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема правила статті 13 ЦПК України зобов`язують суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, з додатку № 13 від 09.11.2023 року до договору про надання правової допомоги від 25 квітня 2019 року № 26 встановлено, що ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» та професійне адвокатське об`єднання «ПРАВОВИЙ АЛЬЯНС», в особі директора Янєва М.О., уклали договір відповідно до якого об`єднання бере на себе зобов`язання в межах умов договору про надання правової допомоги здійснити в інтересах позивача його представництво під час розгляду справи за позовом ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_1 у суді першої інстанції. Також сторонами визначено обсяг та зміст правової допомоги, розмір гонорару, який відповідно до цього додатку та акта про надання правової допомоги складає 7000 грн.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має також відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Разом з тим, представник відповідача просила зменшити розмір судових витрат понесених відповідачем посилаючись на незадовільний майновий стан відповідача на підтвердження чого долучила довідку, видану Тячівським управлінням соціального захисту населення із якої видно, що дружина відповідача перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні дитини за період з 01 вересня 2022 року по 01 вересня 2025 року; довідку, видану Тячівською філією Закарпатського обласного центру зайнятості про те, що відповідач ОСОБА_1 у вказаному центрі в статусу безробітного не перебуває; акт обстеження житлово-побутових умов із якого видно, що відповідач має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.
Враховуючи те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що представником відповідача доведено наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь позивача.
Ураховуючи наведене, сплату заборгованості відповідачем у справі, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечень представника відповідача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та її доводів щодо їх неспівмірності, суд дійшов висновку, що вимога представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованою.
Ураховуючи наведене, а також докази представлені представником відповідача, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 258-261 ЦПК України, суд
Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію.
Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала буде складена 17 квітня 2024 року.

Суддя Л.Р.Сас