Справа № 682/582/24
Провадження № 2/682/300/2024
03 травня 2024 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря судових засідань Придачук Г.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу № 682/582/24 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
28.02.2024 до суду надійшов позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою суду від 06.03.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 28.03.2024.
28.03.2024 розгляд справи відкладено на 03.05.2024 у зв`язку із неявкою відповідача до суду.
03.05.2024 в призначений час учасники справи до суду не з`явились.
Позивач у позовній заяві до суду просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась та про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. Тому, ухвалою суду від 03.05.2024 суд постановив здійснювати заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи ТОВ «МІЛОАН» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 20.07.2021 року в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» ОСОБА_1 було подано анкету-заяву на отримання кредиту № 102379944 від 20.07.2021 (а.с. 14).
Законом України «Про електронну комерцію» передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом.
Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачеві електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердилп прийняття умов Кредитного Договору № 102379944 від 20.07.2021 року. Таким чином, відповідач уклала договір про споживчий кредит № 102379944 від 20.07.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення № 30113998, ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 8000 грн. Кредитний Договір № 102379944 від 20.07.2021 року було укладено строком на 15 днів, дата повернення кредиту 04.08.2021 (а.с. 8-11, 13, 14).
Проте, відповідачем не були виконані належним чином кредитні зобов`язання, чим порушено норми ст. 526, 527 ЦК України.
Згідно умов договору факторингу № 10Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 102379944 від 20.07.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідачки (а.с. 38-43, 7).
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.
Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку, не повернула наданий їй Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.».
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Враховуючи, що ОСОБА_1 не належним чином виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а фактор має право вимоги за таким договором, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати повернення всієї суми боргу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати у даній справі слід покласти на позивача.
Окрім того, позивачем до матеріалів справи додано Договір про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Адвокатським бюро «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», детальний опис робіт, виконаних адвокатським бюро на підставі договору № 42649746 від 11.12.2023, акт про підтвердження акту надання правничої допомоги адвокатом від 11.12.2023, згідно із якими загальна вартість наданих послуг на правничу допомогу становить 6000 грн. (а.с. 47-51, 52, 53).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), участь адвоката в судових засіданнях, значення справи для сторін, вважає розмір витрат співмірним із заявленими вимогами. Стороною позивача заперечень щодо розміру витрат відповідачки на правову допомогу адвоката не надходило.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідачки на користь позивача 6000 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу адвоката.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 263-265, 274, 280, 280-289 ЦПК України суд
Позов задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Мотонок Т. Я.