Справа № 346/7605/23
Провадження № 2/346/566/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.,

за участю:

секретарів судових засідань - Дутчак Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради про поновлення батьківських прав, -

У С Т А Н О В И В:

25 грудня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до Коломийського міськрайонного суду з позовом, в якому просив поновити його у батьківських правах стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний між ними 19.08.2013р. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.09.2014 р. ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно його дітей. Також судовим рішенням від 05.01.2001р. з нього були стягнуті аліменти на їхнє утримання, які він належним чином сплачує. На даний час обставини, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав відсутні. Позивач має бажання і можливість виконувати батьківські обов`язки відносно своїх дітей, сприяти їх гармонійному розвитку та піклуватися про них. Тривалий час ОСОБА_1 регулярно спілкується з сином та донькою, прагне зробити життя дітей та своє життя щасливим. Відповідач не заперечує проти поновлення його в батьківських правах, не перешкоджає їхньому спілкуванню, а навпаки хоче аби діти спілкувалися зі своїм біологічним батьком. Сторони не згадують конфліктні ситуації, які мали місце в їхньому житті раніше. Позивач веде добропорядний спосіб життя, позитивно характеризується, працьовитий, ввічливий, в конфліктних ситуаціях поміченим не був, з сусідами має доброзичливі відносини, спиртні напої та наркотичні речовини не вживає. Крім цього, є військовослужбовцем, з перших днів війни став на захист нашої країни, отримує грошове забезпечення та має фінансову можливість матеріально утримувати своїх дітей та приймати участь в їхньому житті. Також ОСОБА_1 не втрачає жодної можливості аби провести з сином та донькою свій вільний час, а тому вважає, що його поведінка змінилася і він може бути поновлений в своїх батьківських правах.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі. Зобов`язано Орган опіки та піклування подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

В підготовчому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав на підставах викладених в ньому. Також в підготовчому засіданні за клопотанням представника третьої особи було долучено до матеріалів справи рішення Печеніжинської селищної ради та висновок про доцільність поновлення позивача в батьківських правах.

Ухвалою суду від 20.03.2024р. підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, письмовою заявою від 20.03.2024р. просив проводити розгляд справи за його відсутності, оскільки він змушений відправитися на військову службу в район бойових дій та не зможе прийняти участь в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Атаманюк В.М. в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 є батьком двох дітей, якого, після розірвання шлюбу з дружиною, рішенням суду було позбавлено батьківських прав. Однак, позивач змінив своє відношення до дітей, матеріально їх утримує, виховує, бажає належним чином брати участь в їхньому житті, а тому просить поновити його в батьківських правах.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, 15.01.2024р. подала до суду письмове клопотання в якому просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їхнього задоволення, оскільки ОСОБА_1 дійсно змінив своє відношення до дітей і заслуговує на поновленні його батьківських прав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, згідно письмового клопотання, яке надійшло до суду 10.04.2024р., представник Печеніжинської селищної ради Варчук І. просила розглянути справу за їхньої відсутності. Проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача та третьої особи, опитавши дітей та допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 являються батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19.08.2013 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 440 розірвано. Неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати разом з матір`ю ОСОБА_12 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15.09.2014р. ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вбачається з рішення, підставою для позбавлення батьківських прав стало ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, оскільки він не цікавився їхнім життям, не надавав їм жодної матеріальної допомоги, не провідував їх за місцем проживання та в школі.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05.01.2021р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1800,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

З довідки, виданої державним виконавцем Коломийського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області від 25.09.2023р. № 64789730/15/73669 слідує, що згідно виконавчого листа №346/5243/20 від 12.02.2021р. виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1800,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, станом на 01.09.2023р. заборгованість відсутня.

Відповідно до змісту характеристики, виданої головою ОСББ «Богуна-18» ОСОБА_15 від 25.09.2023р., ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 з 2021 року. За час проживання проявив себе з позитивної сторони, вчасно оплачує комунальні послуги. В конфліктних ситуаціях з сусідами помічений не був, а навпаки надає допомогу, особливо людям старшого віку. Працьовитий, ввічливий. За період проживання скарг на його поведінку не надходило.

Військовим квитком серії НОМЕР_3 та відпускним квитком №1184 від 03.03.2024р. підтверджується проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на теперішній час досягнув шістнадцятирічного віку і останні декілька місяців він постійно мешкає у своєї тітки ОСОБА_16 , оскільки його мати в цей період перебуває за кордоном. До її від`їзду він проживав з нею. Його батько ОСОБА_1 не проживає з сім?єю з того часу, як йому виповнилося 7-8 років. Проте, в 2018 році він відновив спілкування з батьком, останні два роки їхнє спілкування стало більш регулярним, він почав брати його та сестру на спільний відпочинок, разом виїжджають на природу, в місто. Відносини з батьком стали довірливими, він та сестра проявляли ініціативу в спілкуванні з ним. Зараз батько платить їм аліменти і додатково на карту переказує гроші від однієї до двох тисяч гривень один-два рази на місяць, приходить до них, телефонує, пише в соцмережах. Хлопець зазначає, що дивлячись на поведінку батька та його ставлення до нього і до його сестри, він вважає, що ОСОБА_1 може бути поновлений в батьківських правах.

Неповнолітня ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що їй виповнилося повних тринадцять років та вона проживає в с. Сопів разом з мамою та старшим братом. Останні пару місяців проживає з тіткою, оскільки мати поїхала за кордон. З приводу спілкування з батьком дала пояснення аналогічні тим, що були надані її братом, а саме підтвердила, що з ОСОБА_1 вони регулярно спілкуються телефоном, їздять до нього в гості, разом їздять на природу і на відпочинок в місто. Батько матеріально утримує дітей, сплачує аліменти та перераховує додаткові кошти на карту мами і брата на кишенькові потреби. Не заперечує проти поновлення ОСОБА_1 в батьківських правах відносно неї та брата, оскільки батько змінився і видно, що він хоче з ними спілкуватися та проводити час разом.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що являється рідною сестрою відповідачки ОСОБА_4 та знає позивача, як колишнього чоловіка своєї сестри. Їй відомо, що після розлучення, сторони не спілкувалися між собою майже п`ять років. Потім, ОСОБА_1 почав спілкуватися з дітьми, забирати їх. На деяких зустрічах була присутньою і свідок та бачила, що стосунки позивача з дітьми є теплими та дружніми, діти радіють зустрічам з батьком, він турбується про них, надає кошти. Поведінка позивача в останні роки дуже змінилася, він з цікавістю спілкується з дітьми, а вони з ним.

До позовної заяви також долучені світлини, на яких позивач разом з дітьми спільно проводять час на природі, в кафе та в місті, які ОСОБА_17 прокоментував як світлини з зустрічей батька з дітьми.

Рішенням виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради від 12.03.2024р. №87 було затверджено висновок про доцільність поновлення батьківських прав. Згідно затвердженого даним рішенням висновку вбачається, що на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 06.03.2024р. розглянуто та вивчено питання щодо доцільності поновлення батьківських прав ОСОБА_1 . В ході дослідження обставин цієї справи, комісія з`ясувала, що ОСОБА_1 має бажання і можливість виконувати батьківські обов`язки відносно своїх дітей, регулярно з ними спілкується. ОСОБА_1 веде добропорядний спосіб життя, позитивно характеризується за місцем проживання. З перших днів війни є військовослужбовцем та став на захист країни. З урахуванням даних аргументів, Комісія з питань захисту прав дітей вирішила рекомендувати виконавчому комітету Печеніжинської селищної ради надати висновок про доцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно його дітей: ОСОБА_5 , 2008 р.н. та ОСОБА_6 , 2010 р.н.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно із частинами першою, третьою статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України).

Отже, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

Конвенція про права дитини ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Також ЄСПЛ у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», (заява № 2091/13) та у рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, § 100) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

При цьому, у конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 52).

Отже, в даній справі судом встановлено, що після позбавлення батьківських прав за ухилення від виконання батьківських обов`язків, ОСОБА_1 змінив своє відношення до дітей, відновив з ними спілкування, почав цікавитися їхнім життям, телефонувати до них та проводити з ними свій вільний час, систематично сплачувати аліменти та надавати їм додаткову матеріальну допомогу в вигляді кишенькових коштів. Діти йдуть на контакт з батьком, радіють зустрічам з ним та з задоволенням проводять разом час, бажають аби батька поновили в батьківських правах щодо них. Мати дітей, яка була ініціатором позбавлення позивача батьківських прав щодо їх спільних дітей, відмічає позитивні зміни в поведінці батька щодо дітей та не заперечує проти поновлення позивача в батьківських правах.

Таким чином, встановивши фактичні обставини, суд, заслухавши думку дітей та взявши до уваги позицію відповідача, врахувавши, що позивач систематично сплачує аліменти на утримання дітей, спілкується з дітьми та бере участь в їх вихованні, на даний час являється військовослужбовцем та у вільний від військової служби період продовжує проводити час з дітьми, має бажання займатися їхнім вихованням та турбуватися про них і далі, встановивши, що поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, істотно змінилися, прийшов до висновку про можливість повного задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 141, 150, 155, 164-166, 169, 171 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 137, 141, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Поновити батьківські права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2024 року

Суддя: Третьякова І. В.