Справа № 646/6221/23
№ провадження 2/646/434/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку поділу майна подружжя, -

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку поділу майна подружжя, ціна позову 234 330, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, про що 25 січня 2023 року складено відповідний запис за № 1021, за Серією 1-ВЛ № 880597, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дата видачі 15 червня 2023 року.

Відповідач, ОСОБА_2 є внуком померлого та Позивачки та єдиний хто звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

За приписами частини 1 та 5 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Проте, заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року у справі № 646/201721 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, провадження № 2/646/981/2021, було встановлено право власності позивачки на дану квартиру.

Оскільки Червонозаводським судом м. Харкова квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,40 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі № 2831 було визнано як спільну сумісну власність подружжя, позивачка вважає, що вона має право на визнання за нею права власності на дану квартиру.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів на підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

На підставі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися своїм майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі їх осіб.

На підставі ст. 319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах.

На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник в праві вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку (ст.16 льного Кодексу України).

На підставі вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.10.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пекареніна Андрія Анатолійовича про витребування доказів задоволено та витребувано у Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий Ігоря Олександровича (м. Харків, вул. Державинська, буд. 38) копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.01.2024 витребувані матеріали надійшли на адресу суду.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 12 вересня 1976 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 березня 2020 року розірвано. Заочне рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі ними придбано наступне майно, право власності на яке зареєстровано за позивачем:

- земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:001:0169, розташовану за адресою: Харківська область, Вовчанськпй район, Старосалтівська селищна рада, с/т «Салтів», що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Кротовою І.К., зареєстрованим в реєстрі за № 828;

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,40 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №2831.

- 41/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 50,8 кв;м., згідно договору купівлі-продажу від 03.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвою Д.А., зареєстрованого в реєстрі за № 379.

08 квітня 2021 року Червонозаводським районним судом м. Харкова винесено Заочне рішення у справі № 646/201/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, провадження № 2/646/981/2021, яким суд вирішив позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний, в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

-41/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м.;

-земельну ділянку площею 1,1000 га, кадастровий номер :05:001:0169, розташовану за адресою: Харківська область, Вовчанський район, Старосалтівська селищна рада, с/т «Салтів».

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Заочним Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року судом встановлено, що під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі ними придбано наступне майно, право власності на яке зареєстровано за позивачем:

- земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:001:0169, розташовану за адресою: Харківська область, Вовчанський район, Старосалтівська селищна рада, с/т «Салтів»., що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Кротовою І.К., зареєстрованим в реєстрі за № 828;

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,40 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2831.

-41/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63.9 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м., згідно договору купівлі-продажу від 03 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Анікєєвою Д.А., зареєстрованого в реєстрі за № 379.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності між сторонами домовленості щодо поділу спільного майна подружжя або щодо укладення шлюбного договору.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного буду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11).

Позивачем визначено дійсну вартість майна, що підлягає поділу, на час розгляду справи.

Так, згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № VS07-0026 від 04 лютого 2021 року, ринкова вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: Харківська область, Вовчанський район, Старосалтівська селищна рада, с/т «Салтів», складає, без ПДВ: 21 500,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна № VS08-0027 від 08 лютого 2021 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,40 кв.м., без ПДВ: складає 497 000,00 грн.

Згідно звіту про оцінку майна № VS08-0028 від 08 лютого 2021 року, вартість 41/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 50J8 кв.м, складає 205 200,00 грн.

Також суд зазначив, що за частиною 1 статті 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, справедливості і пропорційності, суд вважає можливим визнати вищезазначене майно об`єктом спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на 41/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:001:0169, розташовану за адресою: Харківська область, Вовчанський район, Старосалтівська селищна рада, с/т «Салтів».

Щодо позовних вимог в частині виділення в особисту приватну власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 суд зазначив наступне:

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа мас право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

З урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1 не реалізувала право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наданого законом права звернення до суду в інтересах відповідача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині, у якій він просить визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Інші доводи ОСОБА_3 означених висновків суду не спростовують.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 травня 2021 року розглянуто позов ОСОБА_3 про внесення виправлень у заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року у справі № 646/201/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, провадження № 2/646/981/2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова КГС ВС від 10.12.2019 по справі №910/6356/19).

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин (постанова КАС ВС від 15.10.2019 по справі №813/8801/14).

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17).

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (втому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).

Правовий режим спільної сумісної власності подружжя визначається нормами Сімейного кодексу України.

Так, за правилом ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За положеннями ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, про що 25 січня 2023 року складено відповідний запис за № 1021, за Серією 1-ВЛ № 880597, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дата видачі 15 червня 2023 року.

За приписами частини 1 та 5 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Проте, заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року у справі № 646/201721 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, провадження № 2/646/981/2021, було встановлено право власності позивачки на дану квартиру.

Оскільки Червонозаводським судом м. Харкова квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,40 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі № 2831 було визнано як спільну сумісну власність подружжя, позивачка вважає, що вона має право на визнання за нею права власності на дану квартиру.

Враховуючи наведені норми, факт визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що вказане є підставою для визнання права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,40 кв.м. в порядку поділу майна подружжя.

Позивач поніс підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 343,30 гривень та не просив їх стягувати з відповідача.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку поділу майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,40 кв.м., в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 04.10.2023 року через АТ «ТАСКОМБАНК» за квитанцією № 3951-1352-1989-6289, в сумі 2 343 грн. 30 коп., тобто в розмірі 1771 грн. 65 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: В.В. Барабанова