Дата документу 17.04.2024 Справа № 334/5623/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5623/21 Головуючий у 1-й інстанції: Фетісов М.В.
Провадження №22-ц/807/912/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюк Людмили Василівни, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Ледень», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним та скасування договорів, визнання недійсними та скасування реєстрації обтяжень на нерухоме майно, державної реєстрації прав на нерухоме майно, виключення записів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлення права власності шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюк Людмили Василівни, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Ледень», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним та скасування договорів, визнання недійсними та скасування реєстрації обтяжень на нерухоме майно, державної реєстрації прав на нерухоме майно, виключення записів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлення права власності шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування позову зазначила, що 05 грудня 2012 року між нею та ПАТ "ЕРСТЕ БАНК", правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ПАТ «Фідобанк» було укладено кредитний договір N 014/ZB680X/2/001, відповідно до умов якого банк надав як позичальнику кредит у сумі 138400 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом на момент укладення цього договору 24,22 % річних зі строком користування кредитними коштами до 03 грудня 2032 року (включно).

05 грудня 2012 року між ПАТ «Ерест Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 014/ZВ680Х/2/001 за умовами якого останній поручився перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення нею зобов`язань, що випливають з кредитного договору.

В якості забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та нею 05 грудня 2012 року було укладено іпотечний договір N 014/ZB680X/2/001, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за реєстраційним номером № 2696.

Предмет іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за реєстраційним номером № 2694, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 5354697 від 05.12.2012 року.

29 квітня 2013 року ПУАТ "ФІДОБАНК" було придбано 100 % акцій ПАТ "ЕРСТЕ БАНК". З того часу АТ "ЕРСТЕ БАНК" змінив назву ПУАТ "ФІДОБАНК". Після чого позивач почала платити кредит на рахунок ПУАТ "ФІДОБАНК".

До січня 2020 року вона належним чином виконувала умови кредитного договору, а платежі згідно графіку погашення кредиту сплачувались у більшому розмірі ніж передбачено договором. Станом на початок 2020 рік остаточна сума по кредитному зобов`язанню складала приблизно 50000 гривень, які необхідно було виплатити банку на протязі наступних 12 років.

На початку 2020 року їй зателефонували працівники ПУАТ "ФІДОБАНК" і повідомили, що сплата щомісячних платежів за кредитним договором на розрахункові рахунки банку не будуть прийматися і про додаткову інформацію щодо рахунків, куди слід перераховувати щомісячні платежі, буде повідомлено додатково. Зі засобів інформації стало відомо, що ПУАТ "ФІДОБАНК" збанкрутів та знаходиться на стадії ліквідації. Представник системи Фонда гарантування вкладів фізичних осіб, який на час ліквідації набув усі права ПУАТ "ФІДОБАНК" по кредитному та іпотечному договорах не поставив її до відома про цей факт, а також про наявність перед ними будь-якої заборгованості по кредитному договору.

21 серпня 2020 року позивач отримала вимогу від 18 серпня 2020 року від ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості, як нового кредитора за кредитним договором від 05 грудня 2012 року N 014/ZB680X/2/001та іпотекодержателя за іпотечним договором N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року, проте будь-яких документів до вимоги ОСОБА_1 не додано. Зі змісту вимоги вбачалося, що 21 жовтня 2019 відбулись відкриті торги (аукціон) з продажу активів ПУАТ "ФІДОБАНК" через електронний майданчик ТОВ "ЗАКУПКИ.ПРОМ.УА" і переможцем аукціону став ОСОБА_1 .. У вимозі зазначено, що нею не виконуються умови кредитного договору щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 57257,80 гривень, тому є підстави для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки і, що він як новий іпотекодержатель має право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження в договорі іпотеки. При цьому, будь-які документи, які б підтверджували наявність цієї суми заборгованості до вимоги він не додав та не обгрунтував її наявність. У вищезазначеній вимозі він не зазначив про те, що вона повинна виплатити вищевказані кошти йому та куди саме.

04 вересня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у вимозі від 18 серпня 2012 року вона надіслала відповідь про те, що фінансово спроможна і готова сплатити грошові кошти за кредитним договором, а також вказала, що заборгованість в неї виникла не з її вини, а по вині банку саме у зв`язку з його ліквідацією та не наданням банком реквізитів за яким необхідно сплачувати кредит. Просила ознайомити з документами на підставі яких він є кредитором та іпотекодержателем. Будь-якої відповіді на вказану відповідь від ОСОБА_1 , представників ФГВФО та ПУАТ "ФІДОБАНК" не отримувала.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна 01 січня 2013 року зареєстровано іпотеку за номером N 13339843 від 05 грудня 2012 року Запорізьким міським нотаріальним округом, а 12 листопада 2019 року приватним нотаріусом Чернелюх Л.В. Київського міського нотаріального округу м. Київ до цього реєстру на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексовий номер 49631597 було внесено відомості про суб`єктів , де боржником вказана ОСОБА_6 , а іпотекодержатлем ОСОБА_1 , та власником квартири відповідно до цього Витягу була вказана ОСОБА_5 .

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна вона дізналася, що 15 жовтня 2020 року, державним реєстратором Коротич М.М. департамент послуг Запорізької міської ради на підставі договору іпотеки від 05.12.2012, видавник ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського округу, договір про відступлення прав за договором іпотеки, виданий 12.11.2019, видавник ОСОБА_8 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу, вимога щодо порушення умов кредитного договору з фізичною особою, виданий 18.08.2020, видавник ОСОБА_1 , рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виданий 19.08.2020, видавник Укрпошта ( вручено особисто 21.08.2020), опис цінного листа виданий 19.06.2020, видавник Укрпошта, звіт про оцінку предмета іпотеки, довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням від 13.10.2020. видавник ОСОБА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексовий номер 54684523 від 21.10.2020 ОСОБА_9 , Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради було внесено запис, згідно з цим Витягом, власником спірної квартири був вказаний ОСОБА_1 ..

Вважає, що ПУАТ «Фідобанк», а саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи ОСОБА_10 незаконно та безпідставно укладено договори купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором N GL3N011398 від 12 листопада 2019 року та відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 12 листопада 2019 року, на підстав яких змінено власника спірної квартири, а саме на ОСОБА_1 .. Від ПУАТ "ФІДОБАНК" та Фонда гарантування вкладів фізичних осіб не отримувала повідомлення про усунення порушень основного зобов`язання. Вважає, що на час звернення до суду з позовом у неї відсутня будь-яка заборгованість по кредитному договору, оскільки гроші банком були видані на 20 років у сумі 138400 гривень. До моменту останнього платежу сплинуло трохи більше ніж 7 років і за цей час вона виплатила ПУАТ "ФІДОБАНК" 60 % всієї суми кредиту. Але, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб незважаючи на те, що вона виконувала обов`язки за кредитним договором не запропонував їй остаточно розрахуватися по кредиту не надавши документів підтверджуючих наявність заборгованості, лишив можливості сплатити суму заборгованості та в супереч Розділу 5 Іпотечного договору розпочав звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не була проведена експертиза оцінки її квартири. Єдина оцінка квартири, яка була наявна у банка, проведена в 2013 році і складала 138400 гривень. Незважаючи на це, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб фактично продав квартиру ОСОБА_1 за 57000 гривень. Згідно з пунктом 5.5.3. Іпотечного договору від 05 грудня 2012 року реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку". Вважає, що у приватного нотаріуса Чернелюх Л.В. було недостатньо документів для оформлення вказаних угод між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_1 .. Договір відступлення права вимоги не відповідає вимогам законодавства України, оскільки ОСОБА_1 не є фінансовою установою. Отже, вбачається, що вибуття квартири з володіння позивача відбулося поза його волею, шляхом порушення діючого законодавства, відповідач ОСОБА_1 набув право власності на квартиру з незаконних підстав. В червні 2021 року ОСОБА_1 в перше з`явився до спірної квартири з невідомими особами та вимагав від її чоловіка звільнити помешкання.

На підставі зазначеного просила суд:

- визнати недійсним та скасувати Договір купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором N GL3N011398 від 12 листопада 2019 року, укладений між ПУАТ "ФІДОБАНК", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "ФІДОБАНК" Білої І.В., та представником за довіреністю ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернелюх Л.В. ; визнати недійсним та скасувати Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року, укладеним між ПУАТ "ФІДОБАНК", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "ФІДОБАНК" Білої І.В., та представником за довіреністю ОСОБА_4 , посвідчений за N 2328 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернелюх Л.В.;

- визнати недійсним та скасувати реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а саме запис державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернелюх Л.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49631269 від 12 листопада 2019 року, яким внесено запис про заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , обтяжувач: ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 46,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, за ОСОБА_1 , внесену до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ЗМР Запорізької області Коротичем М.М. та виключити відповідні записи з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновити право власності за ОСОБА_2 на зазначену квартиру шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності за нею на підставі Договору купівлі-продажу від 05 грудня 2012 року N 2694, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 46,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Коротича М.М. від 21 жовтня 2020, індексний номер 54684523.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Заходи забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_1 вчиняти (укладати) правочини, направлені на відчуження треті особам квартири АДРЕСА_1 , втрачають свою дію через дев`яносто днів після набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Не погоджуючись з рішенням судув частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2024 рокускасувати в задоволеній частині позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Коротича М.М. від 21 жовтня 2020, індексний номер 54684523 відмовити. Вирішити питання про стягнення судових витрат.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ухвалив незаконне рішення, не врахувавши, що перед проведенням державної реєстрації на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя передбаченого Іпотечним договором № N 014/ZB680X/2/001 від 05.12.2012 року ним були вчинені усі необхідні дії відповідно до норм діючого законодавства України, а саме: 18 серпня 2020 року отримано звіт № 180820-10 про оцінку майна виконаного ТОВ « Ледень» щодо ринкової вартості спірної квартири; 18 серпня 2020 року направлена Вимога №1 ( відповідно до статті 35 Закону України « Про іпотеку» ) щодо порушення умов Кредитного договору з фізичною особою №014/ZB680Х/2/001 від 05.12.2012 адресована ОСОБА_5 , як Іпотекодавцю і Позичальнику та встановлення 30 денного строку на її виконання, а в разі її невиконання набуття права власності на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження в Договорі іпотеки №014/ZB680Х/2/001 від 05.12.2012, посвідченого Морозовою В.М., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстраційним №2696 від 05.12.2012. Дана вимога 19.08.2020 була направлена засобами поштового зв`язку разом з рекомендованим повідомленням цінним листом з описом вкладення за місцемзнаходження предмета іпотеки, а саме: АДРЕСА_2 , що підтверджується описом цінного листа з відміткою пошти 19.08.2020, накладною АТ «Укрпошта» №930 від 19.08.2020 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 21.08.2020 ОСОБА_11 , з її особистим підписом, що не заперечується останньою; 13 жовтня 2020 року ним складена довідка щодо заборгованості ОСОБА_5 станом на 13.10.2020 за кредитним договором N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року та іпотечним договором № 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року, яка становить заборгованість за кредитом -50076, 96 грн; заборгованість за процентами 7180, 84 грн, загальна заборгованість 57257, 80 грн; 15 жовтня 2020 року ним було подано заяву Державному реєстратору Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області щодо проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_1 разом з пакетом документів, а саме - вищезазначений договір іпотеки, договір від 12 листопада 2019 року про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, вимога № 1 від 18 серпня 2020 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 930 від 19.08.2020 року АТ «Укрпрошта» вручено особисто 21.08.2020, опис цінного листа від 19.08.2020 року АТ «Укрпошта», звіт про оцінку іпотечного майна, довідку б/н від 13.10.2020 року про суму боргу за основним зобов`язанням. Державна реєстрація права власності на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя проведена державним реєстратором Коротич М.М., у повній відповідності вимог передбачених статтями, 2, 10, 11, 18 Закону « Про іпотеку» та пунктів 57, 61 Порядку реєстрації нерухомого майна.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін.

Учасники справи, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюк Людмила Василівна, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Ледень», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог процесуального законодавства до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності вищезазначених осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Коротича М.М. від 21 жовтня 2020 року. В частині відмовлених позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними і скасування договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № CL3NO11398 від 12 листопада 2019 року та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 12 листопада 2019 року рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в оскаржуваній частині не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Коротича М.М., суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи неналежне виконання ОСОБА_2 основного зобов`язання за кредитним договором N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року у нового кредитора ОСОБА_1 відповідно до частини першої статті 33, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» виникло право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якою були забезпечені зобов`язання позивача за кредитним договором та набуття права власності на нього. Проте, іпотекодержателем ОСОБА_1 була направлена ОСОБА_2 вимога щодо порушення умов кредитного договору, яка нею отримана, однак її зміст не містить вимоги про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк, тому суд дійшов висновку, що іпотекодержателем ОСОБА_1 не надано належного підтвердження виконання ним вимог ст.35 Закону України №898-IV та пункту 61 Порядку щодо надіслання іпотекодавцю ОСОБА_2 повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення державним реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи те, що кредитор не виконав обов`язку щодо повідомлення боржника про усунення порушення зобов`язання, ОСОБА_1 не мав права звертати стягнення на предмет іпотеки. Таким чином скасування державної реєстрації права власності іпотекодержателя ОСОБА_12 у даному випадку є належним способом захисту права власності позивача, оскільки призведе до відновлення такого права.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 05 грудня 2012 між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір N 014/ZB680X/2/001. Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 Кредитного договору кредитор на положеннях та умовах цього Договору надає Позичальнику кредит в сумі 138400 гривень, зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 03 грудня 2032 року (включно) із сплатою процентів річних в розмірі, порядку та на умовах, встановлених договором ( т. 1 а.с. 39-46).

Згідно з підпунктом 1.1.1. пункту 1 Кредитного договору за користування кредитними коштами Позичальник сплачує Кредитору проценти, що нараховуються за змінюваною процентною ставкою. Змінювана процентна ставка буде складати суму розміру погодженого сторонами індексу Базової ставки (UIRD) та Маржа. Розмір змінюваної процентної ставки на момент укладення цього Договору складає 24,22 процентів річних. Максимальний розмір збільшення процентної ставки становить суму чотирьох облікових ставок НБУ на дату, з якої застосовуватиметься така ставка. Підпунктом 2.12.1 пункту 2.12 Кредитного договору його сторони передбачили повернення кредиту щомісячними платежами, згідно графіку погашення, наведеним в Додатку № 2 до цього договору.

Відповідно до п. 4,2.4 позичальник має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи прострочену та поточну заборгованість позичальника за кредитом, прострочену заборгованість за процентами, та/або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та неустойки ( пені, штрафи), у випадках: порушення позичальником п. 5,1,1-5.1. цього Договору; порушення позичальником умов укладення договорів забезпечення та інше. В інших випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.

Згідно з підпунктом 5.1.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені у Договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих процентів та комісій на умовах, передбачених цим Договором, в тому числі, достроково здійснити повернення кредиту, сплатити проценти та інші платежі у випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України.

Згідно з підпунктом 5.1.1.1 Кредитного договору, в разі отримання вимоги Кредитора про дострокове повернення кредиту, сплату процентів та інших платежів на умовах цього Договору кошти мають бути повернені/сплачені протягом 30 (тридцяти) днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа-повідомлення (вимоги). При цьому, Кредитор має право на негайне (до закінчення встановленого тридцяти денного строку) списання необхідної суми коштів в розмірі заборгованості Позичальника з будь-яких рахунків Позичальника, відкритих у Кредитора, згідно з п. 4.2.7 цього Договору.

Додатком №2 до кредитного договору сторони погодили графік погашення кредиту (т.1 а.с.47-51).

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Кредитного договору договір набуває чинності з дати його укладання та діє до часу повного погашення Позичальником заборгованості за кредитом (позичкової заборгованості, процентів за користування кредитом, комісій та неустойки).

05 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» (Кредитор), ОСОБА_3 (Поручитель) та позивачем укладено договір поруки № 014/ZB680X/2/001 (далі Договір поруки) (т.1 а.с.54-56).

Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 Договору поруки поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Позичальником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору № 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012, укладеного між Кредитором та Позичальником (з урахуванням всіх додаткових угод до нього, в тому числі тих, що можуть бути укладені в подальшому).

05 грудня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір № 014/ZB680X/2/001, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., зареєстрований в реєстрі за № 2696 (далі Іпотечний договір), який забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з Кредитного договору від 05 грудня 2012 року № N 014/ZB680X/2/001, укладеного між ПАТ « ЕРСТЕ БАНК» та ОСОБА_5 ( т. 1 а.с. 57-59).

Предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (підпункт 1.2 пункт 1 Іпотечного договору), яка належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за реєстровим № 2694, зареєстрований в реєстрі правочинів за № 5354697. Право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_5 зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно за № 36039135, виданим Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

Згідно з підпунктом 1.3. пункту 1 Іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки визначається Сторонами в сумі 197740,34 гривень.

Відповідно до підпункту 1.4. пункту 1 Іпотечного договору на строк дії цього Договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця.

Розділ 5 Іпотечного договору передбачає порядок звернення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.1 договору у разі порушення умов кредитного договору або умов цього договору Іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога, встановлена частиною першою цього пункту, не перешкоджає Іпотекодержателю здійснювати своє право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання в разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених кредитним або цим договором, а в разі невиконання такого зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки без попереднього повідомлення Іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Відповідно до підпункту 5.2 пункту 5 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у наступних випадках, зокрема: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). В інших випадках, передбачених цим Договором або Кредитним договором.

Відповідно до підпункту 5.3 пункту 5 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання за Кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема: у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором або Кредитним договором.

Відповідно до підпункту 5.4 пункту 5 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки будь-які особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку» та статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до підпункту 5.5 пункту 5 Іпотечного договору, задоволення вимог Іпотекодержателя: у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим або Кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до п. 5.5.1 у відповідності до ст. 36 Закону України « Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, на підставі якого Іпотекодержатель на власний розсуд може: згідно ст. 37 Закону України « Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В цьому випадку цей договір (застереження п. 5.5.1) є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя нерухомого майна, що є предметом Іпотеки . Згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» та в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» продати предмет іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві, при цьому ціна продажу предмета іпотеки може бути встановлена за вибором Іпотекодержателя, або в розмірі заставної вартості предмета іпотеки, визначеної в п. 1.3 цього договору, яка сторонами визначається як ціна продажу предмета іпотеки, або на підставі оцінки майна, що підготовлена незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Договір купівлі-продажу, укладений у відповідності до цього пункту є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Приватним нотаріусом Морозовою В.М. накладена заборона відчуження квартири АДРЕСА_1 , зареєстрована в реєстрі за № 2697, про що вказано в Іпотечному договорі.

29 квітня 2013 року правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Ерсте Банк» стало ПУАТ «Фідобанк», що визнається сторонами.

29 жовтня 2013 року між ПУАТ «Фідобанк» та позивачем укладено Додаткову угоду N 1 до Кредитного договору, яким встановлено порядок сплати Позичальником процентів за користування кредитом (пункт 1). Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 Додаткової угоди з дати підписання цієї Додаткової угоди, Сторони погодились, що за користування кредитними коштами (кредитом) Позичальник сплачує Кредитору проценти, що нараховуються за фіксованою процентною ставкою в розмірі 22 % процентів річних.

Згідно з підпунктом 1.2. пункту 1 Додаткової угоди, з урахуванням умов Кредитного договору щодо порядку нарахування процентів за користування кредитом та порядку повернення кредиту (повністю та/або частково), сплати процентів за користування кредитом та інших платежів повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно в дату визначену Кредитним договором, згідно з Графіком погашення, наведеним в Додатку N 2 до цієї Додаткової угоди. Кожний Графік, сформований станом на більш пізню дату та підписаний Сторонами, заміняє попередній підписаний Сторонами Графік, сформований станом на більш ранню дату, без укладення Сторонами додаткової угоди (договору про внесення змін та/або доповнень) до Кредитного договору.

У зв`язку із укладенням Додаткової угоди N 1 від 29 жовтня 2013 року до Кредитного договору з фізичною особою N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 2 Договору поруки та викласти у новій редакції (пункт 1): Згідно з підпунктом 2.2. Додаткової угоди до Договору поруки сплата процентів за користування кредитними коштами (кредитом) нараховуються за фіксованою процентною ставкою в розмірі 22 % процентів річних та/або комісій в розмірі, строки та порядку, що визначені Кредитним договором.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна N 188352409 від 12 листопада 2019 року власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_11 . На підставі договору іпотеки від 05 грудня 2012 року внесені відомості про його суб`єктів: Іпотекодержателем є ПУАТ «Ерсте Банк», боржник позивач. Накладено заборону відчуження нерухомого майна.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 липня 2011року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Позивачкою змінено прізвище « ОСОБА_13 » на прізвище « ОСОБА_14 ».

ОСОБА_3 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ознайомлений з умовами кредитного договору, проти його та будь-яких додаткових угод укладення останньою не заперечував, що підтверджується заявою на вказаному договорі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25 жовтня 2017 року у справі № 335/8750/17 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірваний. ОСОБА_5 відновлене дошлюбне прізвище « ОСОБА_13 » ( т. 1 а.с. 74-75).

Рішенням Правління Національного банку України N 142рш від 18 липня 2016 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПУАТ «Ерсте Банк» ( т. 2 ас. 33).

Рішенням комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків N 391 від 28 серпня 2019 року, затверджено умови продажу активів ПУАТ «ФідоБанк» ( т. 2 а.с. 36- 38).

З 28 жовтня 2019 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делегування всі повноваження ліквідатора ПУАТ «ФідоБанк» Білу І.В., що підтверджується рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N 2732 від 25 жовтня 2019 року та наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N 460 від 25 жовтня 2019 року ( т. 2 а.с. 34).

21 жовтня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПКИЮПРОМ.УА» проведено аукціон продажу права вимоги за кредитним договором N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року, номер лоту GL3N011398, ціна продажу лоту 55200 гривень, переможцем якого став ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом електронного аукціону N UA-EA-2019-09-02-000034-b та платіжним дорученням N 6 від 05 листопада 2019 року ( т. 2 а.с. 16).

12 листопада 2019 року між ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , від імені якого діяв представник ОСОБА_4 , укладено договір купівлі-продажу N GL3N011398 (відступлення) прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором (далі Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором) ( т.2 а.с. 6-8).

Згідно підпункту 2.1. пункту 2 Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом N UA-EA-2019-09-02-000034-b від 21 жовтня 2019 року, складеного ТОВ "ЗАКУПКИ.ПРОМ.УА", Первісний Кредитор передає у власність Новому Кредитору, а Новий Кредитор приймає у власність права вимоги до позичальника за Кредитним договором N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року з Додатковими угодами/договорами (за наявності) зазначеними у Додатку N 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Позичальника, спадкоємців Позичальника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Позичальника, або які зобов`язані виконати обов`язки Позичальника, за Кредитним договором. Новий Кредитор сплачує Первісному Кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до Додатку N 1 Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором та Акту приймання-передачі оригіналів документів від 12 листопада 2019, Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК", який є правонаступником Публічного акціонерного товариства "ЕРСТЕ БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація ПУАТ "ФІДОБАНК" Білої І.В. передав, а ОСОБА_1 прийняв кредитну справу N 014/ZB680X/2/001 ОСОБА_5 , кредитний договір N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року, Додаткову угоду N 1 до Кредитного договору N 014/ZB680X/2/001 від 29 жовтня 2013 року, Додатку угоду N 2 до Кредитного договору N 014/ZB680X/2/001 від 17 грудня 2013, Договір поруки N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012, Додатку угоду N 1 до Договору поруки N 014/ZB680X/2/001 від 29 жовтня 2013 року ( т. 2 а.с. 10).

Згідно з пунктом 2 вказаного Акту первісним Кредитором передано Новому Кредитову всі наявні у Первісного Кредитора документи кредитної справи N 014/ZB680X/2/001 (копії та оригінали документів), про що Сторони одна до одної жодних претензій не мають.

Відповідно до Додатку N 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором ПУАТ "ФІДОБАНК" відступило ОСОБА_1 право вимоги за Кредитним договором в сумі 57257,80 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитними коштами в сумі 50076,96 гривень та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 7180,84 гривень ( т. 2 а.с. 8 зворот).

ОСОБА_15 надала згоду ОСОБА_1 на придбання в ПУАТ "ФІДОБАНК" майна, а саме прав вимоги за кредитним (и) договором (договорами) та договорами забезпечення, визначеними протоколом електронного аукціону N UA-EA-2019-09-02-000034-b від 21 жовтня 2019 року, що підтверджується її заявою, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Абрамовим М.О., зареєстрованою в реєстрі за N 807.

Того ж дня між ПУАТ "ФІДОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "ФІДОБАНК" Білої І.В. та Білицьким Є.М., від імені якого діяв ОСОБА_4 , укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстрований в реєстрі за N 2328 (далі - Договір про відступлення прав за договором іпотеки) ( т. 1 а.с. 132-133).

Згідно з підпунктом 1.1.пункту 1Договору про відступлення прав за договором іпотеки в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний Іпотекодержатель відступає (передає), а Новий Іпотекодержатель набуває (приймає) належні Первісному Іпотекодержателю права за Договором іпотеки, включаючи, але не обмежуючись, у разі невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки.

Відповідно до підпункту 2 Договору про відступлення прав за договором іпотеки предметом іпотеки за Договором іпотеки, є нерухоме майна, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 46,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заставна вартість предмету іпотеки за договором іпотеки складає 197740,34 гривень.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно N 188390618 від 12 листопада 2019 року на підставі договору іпотеки від 05 грудня 2012 року внесено відомості про державну реєстрацію іпотек. Боржник: ОСОБА_5 , іпотекодержатель: ОСОБА_1 ..

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно N 188387633 від 12 листопада 2019 року та N 228943979 від 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. на підставі договору іпотеки від 05 грудня 2012 року та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 12 листопада 2019 року проведено державну реєстрацію обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за якими обтяжувачем є ОСОБА_1 , особою, майно/права якої обтяжуються є позивачка.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру від 12 листопада 2019 року ПУАТ "ФІДОБАНК" перебуває в стані припинення.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N 1124 від 15 червня 2020 року, вирішено здійснювати ліквідацію ПУАТ "ФІДОБАНК" з урахуванням вимог Закону України N 590-IX від 13 травня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" та відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону щодо здійснення ліквідаційної процедури системно важливого банку забезпечуючи виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів, та продовжено повноваження ліквідатора ПУАТ "ФІДОБАНК" Білій І.В.( т. 2 а.с. 121).

Згідно зі звітом про оцінку вартості N 180820-10, виконану Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕДЕНЬ", станом на 18 серпня 2020 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 склала 320 901 грн (т.1 а.с.122-125).

Відповідно до вимоги від 18 серпня 2020 року № 1 ОСОБА_1 надіслав на адресу ОСОБА_11 вимогу щодо порушення умов кредитного договору № 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року в якій зазначається, що 21.10.2019 року відбулися відкриті торги (аукціон) з продажу активів ПУАТ «Фідобанк» через електронний майданчик ТОВ «Закупки. Пром. УА» серед яких на продаж було виставлено лот № GL3N0113986 право вимоги за кредитним договором № 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року, забезпечення: двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , переможцем аукціону було визнано ОСОБА_1 .. 12.11.2019 ПУАТ «Фідобанк» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом UA-EA-2019-09-02-0000-34-b від 21 жовтня 2019 року уклало договір № GL3N011398 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 на підставі якого первісний кредитор передав у власність новому кредитору право вимоги до позичальника, за вищезазначеним кредитним договором, з додатковими угодами.. На момент укладення договору № GL3N011398 від 12.11.2019 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 05 грудня 2012 року загальна заборгованість складає 57257, 80 грн. 12 листопада 2020 року ПУАТ «Фідобанк» за результатами відкритих торгів ( аукціону) уклав договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки N 014/ZB680X/2/001 від 05.12.2012 з ОСОБА_1 (новий Іпотекодержатель) посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.. У вимозі зазначаються: умови іпотечного договору, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, умови направлення письмової вимоги, наслідки її невиконання ( п. 2.2.2, п. 3.1.4, п. 5.1, п. 5.5. ); зміст ст. ст. 33, 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Також зазначено, що Позичальником та Іпотекодавцем належним чином не виконуються умови кредитного договору щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 57257, 80 грн, що є підставою для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки. Факт належного отримання даної вимоги буде вважатися підтвердженням за наявності поштового повідомлення з відміткою про його направлення на адресу зазначену в іпотечному договорі, за місцем знаходження предмета іпотеки, та спливу 30 днів ОСОБА_1 має право набути право власності на предмет іпотеки та підставі відповідного застереження в договорі іпотеки N 014/ZB680X/2/001 від 05.12.2012 ( т. 4 а.с. 2-7).

Зазначена вимога щодо порушення умов Кредитного договору № 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року на загальну суму 57257, 80 грн було надіслана на адресу ОСОБА_11 АДРЕСА_3 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та отримана нею особисто 21 серпня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення скріншот 548 ( т. 4 а.с. 2-12).

Факт отримання вимоги від 18 серпня 2020 року № 1 щодо порушення умов кредитного договору 21 серпня 2020 року позивачем ОСОБА_2 не заперечувалося ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до заяви (відповідь на вимоги щодо порушення умов Кредитного договору з фізичною особою (від 18 серпня 2020 року N 1)) від 01 вересня 2020 року, описами вкладень, накладними N 593 та 623 позивачка повідомила ОСОБА_1 про відсутність у неї порушень по сплаті кредиту за умовами Кредитного договору та просила надати їй документи, які підтверджують законність вчинення відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами.

Згідно з листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація ПУАТ "ФІДОБАНК" Білої І.В. та представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 від 12 листопада 2019року за виз № 1-1-3/1695-ЛК, вих. № 10-1-3/1694- ЛК ОСОБА_5 та ОСОБА_3 повідомлено про відступлення ПУАТ "ФІДОБАНК" права вимоги ОСОБА_1 по Кредитному договору N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року та Іпотечним договором N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року, договір поруки N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року. В цих листах зазначено, що з дати відступлення прав вимоги новим кредитором є ОСОБА_1 зазначена адреса його місця проживання , реєстраційний номер облікової картки платника податків, телефон, тому з дати відступлення прав вимоги, усі платежі за вказаним вище договором просять здійснювати за реквізитами нового кредитора ( т. 2 а.с. 135-136).

Відповідно до заяв (вимог) від 01 вересня 2020 року, описів вкладень у цінний лист, накладних N 585 та 607 позивачем до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" Білої І.В. та Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК", надісланих 04 вересня 2020 року, позивач просила надати документи, які підтверджуються законність вчинення відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно N 227675886 від 11 жовтня 2020 року квартира АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2012 року належить позивачу. На підставі договору іпотеки від 05 грудня 2012 року позивач є боржником, іпотекодержатель ОСОБА_1 , який є обтяжувачем вказаного нерухомого майна ( т. 1 а.с.62-63).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно N 258257454 від 25 травня 2021 року та N 269420946 від 06 серпня 2021 року, квартира АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_1 .. На підставі договору іпотеки від 05 грудня 2012 року ОСОБА_5 є боржником, іпотекодержатель ОСОБА_1 , який є обтяжувачем вказаного майна (т. 1 а.с.60-61).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна N 307084860 від 11 серпня 2022 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . На підставі договору іпотеки від 05 грудня 2012 року боржником є ОСОБА_5 , іпотекодержатель ОСОБА_1 .. На підставі договору іпотеки від 05 грудня 2012 року та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 12 листопада 2019 року внесено відомості про обтяження на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 11 серпня 2022 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , склала 648145,94 гривень (т.2 а.с.232-234).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 546 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (укладення кредитного договору та договору іпотеки), передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 33 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення про державну реєстрацію права власності) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки ) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки від 05 грудня 2012 року) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

З аналізу змісту вищенаведених статей 36 і 37 Закону України "Про іпотеку" вбачається, що за цим Законом застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовстановлюючим документом.

У справі, яка переглядається, позасудове врегулювання спору та застереження про можливість задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки сторони погодили в пункті 5.5.1 договору іпотеки від 05 грудня 2012 року, зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". В цьому випадку цей договір ( застереження п. 5.5.1) є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майн, що є предметом іпотеки.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення про державну реєстрацію права власності) іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Отже, за змістом частини першої статті 33 та частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України "Про іпотеку".

Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) звертала увагу на те, що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.

Направлення такої вимоги іпотекодавцю про усунення порушень основного зобов`язання обґрунтовується саме тим, що іпотекодавець має право замість боржника усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки.

У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.

За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

В іншому випадку іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема не вправі залишати предмет іпотеки за собою.

Верховний Суду у постанові від 12 травня 2022 року у справі № 756/15123/18 (провадження № 61-976св22) вказав, що договір як універсальний регулятор приватних відносин покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати застосування в своїх відносинах юридично-значимих повідомлень (зокрема, порядок надсилання, визначати, коли повідомлення вважатиметься отриманим); належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодавця про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем у загальному порядку.

Тлумачення змісту пунктів 5.1 - 5.4 іпотечного договору від 05 грудня 2012 року дає підстави для висновку, що сторони: іпотекодавець ОСОБА_11 та іпотекодержатель ПАТ « Ерсте Банк» ТОВ " у договорі визначили порядок надсилання повідомлень за цим договором, зокрема вимоги, передбаченої частиною першою статті 35 Закону України "Про іпотеку", та встановили, що таку вимогу слід вважати зробленою належним чином у випадку, якщо вона здійснена у письмовій формі та надіслана рекомендованим листом. Датою отримання такої письмової вимоги буде вважатися дата її особистого вручення.

19 серпня 2020 року ОСОБА_1 , як новий Іпотекодержатель рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення направив ОСОБА_11 вимогу щодо порушення основного зобов`язання та про сплату боргу за кредитним договором від 05 грудня 2012 року N 014/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року,який станом на 12.11.2019 року становить 57257, 80 грн. При цьому, зі змісту даної вимоги вбачається, що іпотекодержатель у порядку п. 5,1, п. 5.5 умов іпотечного договору у порядку статей 35, 36 Закону України "Про іпотеку", попереджає, що у разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку ОСОБА_1 має намір звернути стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" (том 4, а. с. 2-7).

Сторони договору іпотеки погодили (пункт 5.1 договору іпотеки), що вимога про виконання порушеного зобов`язання повинна бути виконана Іпотекодавцем у не менш ніж тридцятиденний строк, якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, то іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.5.1 договору іпотеки передбачено,що у відповідності до статті 36 Закону України « Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може: згідно статті 37 Закону України « Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги іпотекодержателя за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В цьому випадку цей договір ( застереження п. 5.5.1 ) є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Судом встановлено, що вказане поштове відправлення з письмовою вимогою від 18 серпня 2020 року № 1 щодо усунення порушень умов кредитного договору № 14/ZB680X/2/001 від 05 грудня 2012 року були надіслані ОСОБА_11 за адресою її місця реєстрації зазначеними в кредитному та іпотечному договорі, а саме АДРЕСА_4 , та отримано нею від іпотекодержателя ОСОБА_1 21 серпня 2020 року. Зі змісту зазначеної письмової вимоги вбачається, про намір нового кредитора ОСОБА_1 набути право власності на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження в договорі іпотеки в разі невиконання вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 57257, 80 грн зі спливом 30 днів з моменту її отримання, що свідчить про обізнаність позивача про намір нового кредитора звернути стягнення на предмет іпотеки.

У справі, яка переглядається, встановивши, що позивач як позичальник за кредитним договором свої зобов`язання не виконав, а отриману від нового кредитора вимогу про усунення порушень основного зобов`язання, надіслану іпотекодержателем з дотриманням положень статті 35 Закону України "Про іпотеку", проігнорував, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про не набуття іпотекодержателем передбаченого укладеним між сторонами договором іпотеки права на задоволення своїх вимог у порядку, визначеному статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Апеляційним судом враховано довідку заборгованості за договором кредиту, яка станом на 13 жовтня 2020 року становить 57257, 80 грн, яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 50076, 96 грн; заборгованості за процентами у розмірі 7180, 84 грн. яка позивачем ОСОБА_2 не спростована.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що обставина наявності у ОСОБА_2 невиконаного основного зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 як підстави для виникнення у останнього права на звернення стягнення на предмет іпотеки є повністю підтвердженою доказами, наявними в матеріалах справи, та жодним чином не спростована ОСОБА_2 ..

При цьому, колегія суддів зауважує, що новим іпотекодержателем дотримано порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, вимога позивачем ОСОБА_2 отримана 21 серпня 2020 року особисто, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що нею не заперечується. У вимозі від 18 серпня 2020 року № 1 зазначаються відомості щодо відступлення прав вимоги за вищезазначеним кредитним та іпотечним договорами, нового кредитора та іпотекодержателя, яким є ОСОБА_1 , зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, п. 4.2,4 кредитного договору, яким передбачено дострокове погашення заборгованості, розділ та пункти іпотечного договору, які передбачають порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, зміст статтей 12, 33, 35, 36, 37 Закону України «Про Іпотеку», якщо протягом у не менш ніж тридцятиденний строк вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже, зі змісту вищезазначеної вимоги, яка особисто отримана позивачем ОСОБА_2 вбачається про доведеність до відома останньої про намір іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що зміст вимоги не відповідає вимогам частини першої статті 35 Закону України « Про іпотеку», оскільки не містить вимоги про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк є помилковим.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1952-1V "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-1V).

Частиною першою статті 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частин першої та третьої статті 10 Закону № 1952-IV державним реєстратором є, зокрема нотаріус. Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно з пунктом 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1127) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону № 1952-IV та цим Порядком.

Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину (пункт 57 Порядку № 1127).

Згідно з пунктом 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

У наведених правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону України "Про іпотеку" порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Такі правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18) та від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/235/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21) викладені такі правові висновки.

З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було подано заяву Державному реєстратору Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області щодо проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_1 разом з пакетом документів, а саме: договір іпотеки N 014/ZB680X/2/001 від 05.12.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за реєстраційним номером 2328 від 12.11.2019 року; договір від 12.11.2019 року про відступлення права вимоги за за договором іпотеки посвідчений Черденюх Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстраційним № 2328 від 12.11.2019 року ; вимога № 1 від 18 серпня 2020 року ( відповідно до статті 35 Закону № 898-1V) щодо порушення умов Кредитного договору з фізичною особою № 014/ZB680X/2/001 від 05.12.2012 року; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 930 від 19.08.2020 року АТ «Укрпрошта» вручено особисто 21.08.2020 за підписом одержувач ОСОБА_11 ; опис цінного листа від 19.08.2020 року АТ «Укрпошта», звіт про оцінку іпотечного майна, довідку б/н від 13.10.2020 року про суму боргу за основним зобов`язанням.

21 жовтня 2020 року на підставі рішення індексовий номер 54684523 від 21 жовтня 2020 року державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Коротич М.М. було проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) щодо права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. номер запису про право власності 38763995.

Отже, Державна реєстрація права власності на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя проведена державним реєстратори ОСОБА_9 , у повній відповідності вимог передбачених статтями, 2, 10, 11, 18 Закону «Про іпотеку» та пунктів 57, 61 Порядку реєстрації нерухомого майна.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що договір іпотеки від 05 грудня 2012 року містить відповідне застереження про можливість задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі права власності на предмет іпотеки і новим іпотекодержателем ОСОБА_1 дотримано положення частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" щодо належного надсилання ОСОБА_11 як боржнику та іпотекодавцю вимоги про усунення порушень забезпеченого іпотекою основного зобов`язання, проте ні після завершення 30-денного строку з моменту отримання цієї вимоги, ні на час проведення державної реєстрації за названим відповідачем права власності на спірну квартиру позивач не виконав боргове зобов`язання, а також те, що державному реєстратору були надані всі необхідні документи для здійснення державної реєстрації права власності, передбачені пунктами 57, 61 Порядку № 1127, тому колегія суддів приходить до висновку що державна реєстрація права власності на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя проведена державним реєстратором Коротич М.М. у повній відповідності до вимог передбачених статтями 2,10,11,18 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 57 і 61 Порядку реєстрації нерухомого майна.

Натомість, суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та дійшов помилкового висновку в частині задоволення позову про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Коротич М.М. від 20 жовтня 2020 року, індексний номер 54694523.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 не можна вважати законним та обгрунтованим, тому воно в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені обставини справи, посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 569/25197/21 є безпідставними, оскільки обставини цієї справи не є тотожними з фактичними обставинами справи, яка є предметом апеляційного перегляду.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Коротич М.М. від 20 жовтня 2020 року, індексний номер 54694523 ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду не оскаржується та апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до підпункту « б» "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суду першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати, які понесла позивач в суді першої інстанції покладаються на позивача. Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362, 00 грн ( т. 5 а.с. 50) підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2024 року у цій справі в частині задоволення позову ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області, стягнення судового збору скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 46,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Коротича Максима Миколайовича від 21 жовтня 2020, індексний номер 54684523 відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржується та не переглядається.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 22 квітня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Кочеткова І.В.