ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 квітня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/1095/20

Головуючий у першій інстанції - Крупина А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/20/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_2 - адвокат Гуц Анатолій Миколайович,

на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року та на ухвалу цього ж суду від 20 вересня 2022 року; час і дата складання повного тексту: рішення - 06.01.2023, ухвали - 20.09.2022, місце їх ухвалення: м. Носівка,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 р. ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви від 22.02.2021 про залишення частини вимог без розгляду (арк. 161-162), просила в порядку поділу їхнього спільного подружнього майна стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen», модель Passat, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , коричневого кольору, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, у сумі 1/2 частки вартості цього автомобіля, припинити її - ОСОБА_1 , право власності на цей транспортний засіб та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтуванні позову вказано, що сторони перебували в шлюбі з 17.09.1997 по 12.12.2017, в період якого ними придбано зазначений автомобіль, який зареєстровано за ОСОБА_2 . Цей автомобіль є спільною сумісною подружньою власністю сторін, так як на його придбання витрачено їх спільні кошти. Оскільки автомобіль знаходиться у одноосібному користуванні ОСОБА_2 , то ОСОБА_1 має право на вищевказану компенсацію.

12.09.2022 представник ОСОБА_2 - адвокат Гуц А.М. подав заяву про відвід головуючому в суді І інстанції - судді Крупині А.О. на підставі ст. 36 ЦПК України, обґрунтовану тим, що у нього - адвоката з суддею виникли неприязні стосунки, що може вплинути на винесення законного, обґрунтованого, неупередженого рішення в цій справі (арк. 181-182).

Ухвалою суду від 20.09.2022 у задоволенні заяви Гуца А.М. про відвід судді відмовлено. Постановляючи її, суд виходив з того, що обставини, вказані як підстава для відводу судді - виникнення неприязних стосунків з головуючим, не є безумовною підставою для відводу. Наявність односторонньої особистої неприязні представника відповідача - адвоката Гуца А.М. до головуючого у справі не свідчить про заінтересованість судді у розгляді справи та/або наявність сумнівів в об`єктивності, незалежності та неупередженості судді (арк. 129-130).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що позовні вимоги є доведеними.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Гуц А.М. просить скасувати вказані ухвалу і рішення суду І інстанції та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи скарги зводяться до того, що:

- заявлені підстави відводу головуючого в суді І інстанції - судді Крупини А.О. слід визнати обґрунтованими;

- судом не взято до уваги обставини, підтверджені свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які узгоджуються з показами відповідача, зокрема такі: сторони намагалися примиритися після розірвання шлюбу, тому протягом 2017-2018 рр. вони жили однією сім`єю, спільно проводили ремонт у будинку, придбавали меблі, зокрема кухонний гарнітур, що підтверджується накладною від 03.04.2018; кошти від продажу автомобіля витрачались також на лікування позивача, зокрема відповідач відвозив її до лікаря-стоматолога в інше місто; окрім сплати аліментів, ОСОБА_2 витрачав кошти на забезпечення дітей одягом, лікування, оплату навчання, а з квітня 2020 р. діти переїхали до нього і перебували на його повному утриманні;

- судом не встановлено, чи дійсно відповідач витратив кошти від продажу автомобіля не в інтересах сім`ї;

- суддя Крупина А.О. при розгляді справи не зміг забезпечити об`єктивності та неупередженості: судом залишилось нерозглянутим письмове клопотання відповідача від 30.11.2021 про зобов`язання позивача бути присутньою при розгляді справи для надання пояснень; суд відмовив у відкладенні розгляду справи та не взяв до уваги, що ОСОБА_2 з дитиною перебувають у Канаді, яка має різницю в часі з Україною, та не може взяти безпосередню участь у судових засіданнях, але він має такий намір: бажає надати додаткові пояснення, прокоментувати докази та правові позиції інших учасників, взяти участь в дослідженні доказів; останній також намагався заявити клопотання про витребування з ПриватБанку виписки по рахунку позивача за 2017-2018 рр.;

- суд проігнорував покази ОСОБА_7 , яка пояснила, що мати давно вимагала від батька сплатити їй половину вартості автомобіля, оскільки він був джерелом прибутку, та що батьки домовилися, що відповідач буде на ці кошти проводити ремонт будинку, в якому вони мешкали, а також сплачувати позивачці по 10000 грн 00 коп. щомісяця на банківський рахунок;

- справа не відноситься до невідкладних судових розглядів, а суд не був неупередженим, вдаючись до надмірного формалізму відносно сторони відповідача у вирішенні питання щодо можливості відкладення її розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її відхилити, а рішення суду І інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

17.09.1997 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , який рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 29.11.2017 у справі № 741/1655/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.07.2020 № 9 та вказаного рішення, яке набрало законної сили 12.12.2017 (арк. 10, 11). Згідно з описовою частиною цього рішення і роздруківкою результату розгляду справ з сайту «Судова влада», позов про розірвання шлюбу ОСОБА_2 подано 17.11.2017 (арк. 50-51). Від цього шлюбу сторони мають дочок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народж., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що констатовано у описовій частині того ж рішення суду і підтверджується витягами з паспортів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 й копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 (арк. 44-46, 47-48, 49).

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі судового наказу Носівського районного суду Чернігівської області від 24.01.2018 у справі № 741/48/18 стягнуто аліменти на ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.01.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Копія судового наказу, яка міститься в матеріалах справи, знеособлена (арк. 52), проте учасники справи цей факт визнають.

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 7443 (ТСЦ № 7443 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській обл.) від 02.10.2020 № 31/25/15-239, за ОСОБА_2 , згідно з електронними обліковими даними, був зареєстрований автомобіль Volkswagen Passat, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 15.10.2016, який 11.11.2017 перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу, вартість автомобіля - 350004 грн 34 коп. (арк. 59). За інформацією цього ж Центру від 24.11.2020 № 31/25/15-307, первинна реєстрація зазначеного транспортного засобу за ОСОБА_2 проведена 15.10.2016 (арк. 76-77).

За висновком експерта № 024/21 від 16.03.2021 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи з оцінки автомобіля, про який йдеться, що виготовлений судовим експертом ОСОБА_14 , його ринкова вартість з урахуванням фактичного технічного стану на 16.03.2021 становить 297170 грн 00 коп. (арк. 112-117). За проведення експертизи ОСОБА_1 сплачено 1650 грн 00 коп., що підтверджено відповідною квитанцією і її копією (арк. 152, 153).

Відповідно до копій консультативних висновків Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», син сторін ОСОБА_15 проходив лікування в цій лікарні 01.07.2020, 14.07.2020 та 09.09.2020 (арк. 53-54, 55-56, 57-58), він є дитиною з інвалідністю до 18 років, опікуном якого зазначено ОСОБА_1 , що підтверджується копією посвідчення відповідного змісту (арк. 61).

Згідно з копією видаткової накладної № 212 від 03.04.2018, виписаної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_4 ), покупцем ОСОБА_17 (ініціали «ОСОБА_17.» закреслено й виправлено на « ОСОБА_2 » з застереженням «виправленому вірити» і підписом з її розшифровкою « ОСОБА_19 »), тел. № НОМЕР_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за замовленням покупця БК00-000119 від 28.02.2018 придбано кухню № 119 загальною вартістю 23624 грн 00 коп. (арк. 60).

Апеляційним судом досліджено технічний запис допитаних судом І інстанції свідків:

- ОСОБА_4 - доньки сторін, яка показала, що ОСОБА_1 вимагала від ОСОБА_2 сплатити половину вартості автомобіля та що батьки домовились, що батько буде сплачувати матері відповідні кошти на банківську картку останньої частинами, а також зробить ремонт в будинку, що батьком придбано меблі, що він возив їх на автомобілі у м. Чернігів та м. Київ, привозив продукти харчування, ліки, одяг;

- ОСОБА_5 - матері відповідача, яка засвідчила, що сторони після розірвання шлюбу продовжували проживати разом, що ОСОБА_2 робив ремонти у їхньому спільному будинку, де він раніше проживав, улаштував у цьому будинку водопостачання, купив нову кухню, меблі дітям у кімнату, до розлучення він платив позивачеві аліменти у сумі 10000 грн 00 коп., що ОСОБА_2 для придбання автомобіля взяв у борг кошти у друзів, а ОСОБА_1 грошей на його придбання не надавала, а вимагала виплати їй половину вартості автомобіля. Перед розлученням ОСОБА_2 перераховував ОСОБА_1 10000 грн 00 коп. «за автомобіль»;

- ОСОБА_6 , який пояснив, що в 2017-2018 рр. він неодноразово був у гостях у ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , та що у березні-квітні 2018 р. ОСОБА_2 ще проживав у будинку з ОСОБА_1 .

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Жоден з учасників справи не заперечує, що спірний автомобіль марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_2 , є спільним сумісним подружнім майном сторін.

Вищезгаданий висновок експерта № 024/21 від 16.03.2021 учасниками справи не оспорюється; у свою чергу апеляційний суд не має підстав для його відхилення.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За положеннями ч. 1 ст. 68 цього Кодексу, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 цього ж Кодексу, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З наявних у справі доказів не вбачається, що домовленістю або шлюбним договором між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначено інше.

Факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя (постанова Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 158/2229/16-ц ).

Позов про розірвання шлюбу ОСОБА_2 подано 17.11.2017, а 11.11.2017 спірний автомобіль перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу, тобто ОСОБА_2 у період перебування у шлюбі з позивачем за 6 днів до подання позову про розірвання шлюбу відчужив їх спільне сумісне подружнє рухоме майно - автомобіль марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , без згоди ОСОБА_1 , оскільки протилежного матеріали справи не містять. В той же час виходячи з наведеного у цьому й у трьох попередніх абзацах, заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_2 мав довести суду, що кошти, отримані ним від реалізації спірного автомобіля в сумі 350004 грн 34 коп., використані в інтересах сім`ї. Проте матеріали справи таких доказів не містять, за винятком нижченаведеного.

ОСОБА_1 не заперечує, що придбана ОСОБА_2 28.02.2018 (після розірвання шлюбу) згідно з вищеописаною накладною кухня № 119 загальною вартістю 23624 грн 00 коп. знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем її проживання). У справі відсутні докази, які спростовують твердження ОСОБА_2 про те, що цю кухню придбано на частину отриманих від продажу вищезгаданого автомобіля коштів. Тож є підтвердженим, що отримані від його продажу кошти в сумі 23624 грн 00 коп. ОСОБА_2 використано в інтересах колишніх членів його сім`ї, в т. ч. і ОСОБА_1 . Отже компенсація вартості 1/2 ідеальної частки автомобіля, на яку остання має право, підлягає зменшенню до 124961 грн 00 коп. (148585 грн 00 коп. - 23624 грн 00 коп. = 124961 грн 00 коп.), у зв`язку з врахуванням при її визначенні факту використання ОСОБА_2 отриманих від продажу автомобіля коштів у сумі 23624 грн 00 коп. в інтересах колишніх членів його сім`ї.

З наявних у справі доказів неможливо виснувати, що суд І інстанції дійшов невірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Гуца А.М. про відвід головуючого - судді Крупини А.О. Так, згідно зі ст. 39 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 цього Кодексу - у зв`язку з наявністю обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У справі не встановлено, що головуючий у суді І інстанції має особисту неприязнь до представника відповідача - адвоката Гуца А.М., а отже заінтересованість у розгляді справи. Отож нема підстав для сумніву в його необ`єктивності та неупередженості при розгляді цієї справи. Крім того, один з мотивів відсутності підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі наводиться нижче - як такий, що є іще й мотивом вірності відхилення місцевим судом клопотання сторони відповідача про чергове відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Наведені нижче доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам. Так:

- 30.11.2021 судом вирішено клопотання відповідача про зобов`язання позивача бути присутньою при розгляді справи для надання пояснень: у його задоволенні відмовлено (арк. 164). При цьому ОСОБА_1 була присутня в наступному судовому засіданні;

- місцевим судом вірно відхилено клопотання сторони відповідача про чергове відкладення розгляду справи (який, виходячи з контексту апеляційної скарги і матеріалів справи (арк. 202-209, 211-212), призначався на 11:00 год 27.12.2022), оскільки нею надано пояснення у судових засіданнях, проведених до оголошення перерви до вказаного часу. Зокрема, ОСОБА_2 був особисто присутнім і надавав пояснення в підготовчому судовому засіданні, що проводилося 27.10.2020, 26.11.2020, 15.01.2021, 06.05.2021 і 19.05.2021, а також у судовому засіданні, що проводилося 12.07.2021, 30.11.2021 і 04.02.2022; клопотання про витребування з ПриватБанку виписки по рахунку позивача за 2017-2018 рр. у підготовчому судовому засіданні й протягом трьох наступних засідань стороною відповідача не було подано, а тому в силу пп. 7, 10 ч. 2 ст. 197 і ч. 4 ст. 84 ЦПК України підстави для чергового відкладення розгляду справи відсутні. Крім того, справа розглядалась місцевим судом понад 2 роки, причому її розгляд неодноразово відкладався за клопотанням відповідача або його представника - адвоката Гуца А.М., що не може свідчити про упередженість або надмірний формалізм суду відносно участі сторони відповідача у розгляді справи в цілому і у вирішенні питання щодо можливості відкладення її розгляду зокрема;

- показання свідка ОСОБА_6 суд не може використати ні для задоволення апеляційної скарги, ні для її відхилення внаслідок відсутності у них конкретних фактів, що мають значення для справи,

- показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтверджують наявність спору між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 щодо сплати останній половини вартості автомобіля, що відповідачем придбано меблі, що він возив ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на автомобілі у м. Чернігів та м. Київ, привозив продукти харчування, ліки, одяг та що сторони домовилися, що ОСОБА_2 на ці кошти проводитиме ремонт будинку, у якому вони мешкали, сплачуватиме позивачці по 10000 грн 00 коп. щомісяця на банківський рахунок. Ці показання не можна використати для задоволення апеляційної скарги, оскільки вони не підтверджені наявними у справі письмовими доказами (в тому числі й майбутній ремонт будинку, часткова сплата позивачеві спірних коштів), крім факту придбання кухні, який судом вже враховано на користь відповідача.

Перерозподіляючи судові витрати, суд виходить з такого.

Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з відповідача 148585 грн 00 коп. та сплачено при поданні позовної заяви 1485 грн 85 коп. (840 грн 80 коп. (арк. 6) + 645 грн 05 коп. (арк. 210) = 1485 грн 85 коп.).

Відповідач як особа з інвалідністю ІІ групи (копія відповідного посвідчення на арк. 238) звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». В той же час жодним нормативним актом він не звільнений від обов`язку компенсації позивачу вартості експертизи (такий правовий висновок Верховним Судом сформульовано і у постанові від 20.12.2018 у справі № 751/10961/16-ц). Тому витрати позивача на проведення експертизи підлягають стягненню на її користь саме з відповідача.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 84,1%, то:

- у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 від сплати судового збору за рахунок держави їй підлягає відшкодуванню 1249 грн 60 коп., а не 1485 грн 85 коп., як то визначив суд І інстанції;

- з ОСОБА_2 на її користь підлягають стягненню витрати за проведення експертизи в сумі 1387 грн 65 коп. (1650 грн 00 коп. х 84,1% = 1387 грн 65 коп.).

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 мав бути сплачений судовий збір у сумі 2228 грн 78 коп., тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 354 грн 38 коп. (2228 грн 78 коп. х 15,9% (розмір задоволених вимог ОСОБА_2 ) = 354 грн 38 коп.

Вирішуючи справу, суд І інстанції припустився неповноти з`ясування обставин, що мають для неї значення. Отож оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до викладеного вище, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гуца Анатолія Миколайовича задовольнити частково, ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2022 року - залишити без змін, а рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року змінити стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen», модель Passat, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , у сумі 124961 (сто двадцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одну) грн 00 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 1387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн 65 коп.; компенсувати за рахунок держави ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1249 (одна тисяча двісті сорок дев`ять) грн 60 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягти з ОСОБА_1 за апеляційний розгляд справи судовий збір в сумі 354 (триста п`ятдесят чотири) грн 38 коп. на користь держави.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий: Судді: