З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2024 року смт Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Тустановського А.О.,
за участю секретаря - Щербини О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ "Фінфорс" звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заявлені вимоги мотивують тим, що протоколом № 0208/21 від 02 серпня 2021 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» було змінено назву з ТОВ «Еквіфін Україна» на ТОВ «Містер Кеш».
15 грудня 2021 року між ТОВ «Містер Кеш» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний кредитний договір № 485353-М, загальний розмір наданого кредиту складає 7000 грн. Строк кредиту визначений у період з 15 грудня 2021 року по 03 січня 2022 року включно, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,4975% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна процентна ставка за користування кредитом становить 518,71 %. Загальна Вартість кредиту становить 7696,6 грн.
У встановлений термін 03 січня 2022 відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, проте між первісним кредитором та відповідачкою було укладено 8 (вісім) додаткових угод до кредитного договору, загальним строком на 71 день. Крім того, кредитний договір було автопролонговано, у зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 16 березня 2022 року включно. Пунктами 1.2.-1.7. Угоди до Кредитного договору (автопролонгація), сторони узгодили, що в період автопролонгації з 25 лютого 2022 року по 16 березня 2022 року Позичальник сплачує Кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2,99 % від суми кредиту за кожний день користування ним.
У встановлений строк нової дати повернення кредиту 16 березня 2022 року відповідачка не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість перед ТОВ «МІСТЕР КЕШ» у розмірі 7000,00 грн. тіло кредиту та 4039,70 грн. нараховані проценти.
Про відступлення прав вимоги відповідачу 19 жовтня 2022 року було повідомлено на її електронну пошту. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 039 грн. 70 коп., з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4 039 грн. 70 коп. - заборгованість за процентами, судовий збір у розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.
Ухвалою суду від 25 січня 2024 року позовна заява ТОВ «Фінфорс» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ТОВ «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, але до позовної заяви долучено клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на її адресу судову кореспонденцію, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
03.05.2024 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Містер Кеш" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Містер Кеш" було укладено електронний Кредитний договір "485353-М" на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "Містер Кеш", які розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ "Містер Кеш". Підписання електронного Кредитного договору та узгодження його умов відбулося шляхом підтвердження відповідачем отриманими одноразовими SMS-паролями відповідних положень через інформаційно-телекомунікаційні системи. Після здійснення відповідачем покрокових підтверджень прийняття умов Кредитного договору, ТОВ "Містер Кеш". направило на електронну адресу відповідача у Word-форматі екземпляр Кредитного договору та паспорт кредиту, який містить інформацію про контактні дані кредитодавця, про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с. 38-48).
Згідно п.п. 2.6.1, 2.6.2, 2.6.5 вказаного кредитного договору відповідачу надано кредит в сумі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у період з 15 грудня 2021 року по 03 січня 2022 року за стандартною процентовою ставкою у розмірі 0,4975% від суми за кожен день користування кредитом на строк з 15 грудня 2021 року по 03 січня 2022 року. Загальна вартість кредиту становить 7696,6 грн.
Крім того, умовами Кредитного договору визначено порядок продовження строку користування кредитом та автопролонгація, порядок нарахування процентів та штрафних санкцій, порядок повернення кредиту, зарахування коштів, права та обов`язки сторін, відповідальність та вирішення спорів. Договір підписаний відповідачем одноразовим паролем-ідентифікатором.
Після укладання кредитного договору відповідач отримала кредит від кредитодавця в сумі 7000 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується карткою рахунку 376 за 15.12.2021-19.10.2022 р (а.с. 75).
Відповідно до довідки за вих. № БТ/1303 від 13.02.2024 року виданої операційним директором АТ «Універсал Банк» зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . Номер телефону НОМЕР_3 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 в період з 14.12.2021 року по 18.12.2021 рік відправлялася на номер НОМЕР_4 . ОСОБА_1 отримала в період з 14.12.2021 року по 18.12.2021 рік грошові кошти в сумі 7000,00 грн. на картку № НОМЕР_2 ( LLC EQUFIN UKRAINE 2021-12-15 18:22:59 7000 UAH ).
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року по справі 637/590/16-ц зазначає, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.
Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц також зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.
Як свідчать матеріали справи, позивачем на підтвердження переходу права вимоги за вказаним вище кредитним договором було надано суду в тому числі належним чином завірені копії: кредитного договору, Додаткових угод, а також угод про автопролонгацію, договору факторингу та додатку до нього, реєстру прав грошових вимог.
Згідно п.3.1 договору факторингу право грошової вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав грошових вимог (що складається та підписується сторонами відповідно до форми наведеної у додатку №1 до цього договору.
Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, а тому можуть бути прийняті судом до уваги.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є логічним, послідовним та відповідає матеріалам справи, розмір заборгованості відповідачем фактично не оспорюється.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не виконала своє зобов`язання. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінфорс» за Кредитним договором № 485353-М від 15.12.2021 року у розмірі 11 039 (одинадцять тисяч тридцять дев`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту 7 000 (сім тисяч ) гривень 00 копійок; сума процентів 4039 (чотири тисячі тридцять дев`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок.Тому, суд дійшов висновку, що позов Банку підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат, понесених позивачем при зверненні до суду та на професійну правничу допомогу, позивачем до матеріалів справи додано ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФІНФОРС», додаток до договору про надання правової допомоги від 20.02.2023, у якому вказано перелік послуг, що входять до складу правової допомоги, кількість часу на надання правової допомоги та розмір гонорару, всього на суму 7000 грн.; платіжну інструкцію №3548 від 19.09.2023 про перерахування 7000 грн. за надання правничої допомоги, а також виписку про зарахування судового збору у розмірі 2684,00 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2684 грн. судового збору.
На підставі викладеного і керуючисьст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 274- 279, 280-283, 288-289, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області А.О. Тустановський