Справа № 487/8194/23
Провадження № 2/487/813/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Долгової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, в якій позивач просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем дідом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що позивач є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 . Йому належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 , а також він прийняв 1/2 частку вказаної квартири після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки був зареєстрований із нею та мешкав за однією адресою, але оформити не встиг. Дід позивач залишив заповіт , яким заповідав своє майно своїй доньці матері позивачки ОСОБА_4 . Але вона не змогла приїхати задля оформлення спадщини і тому, оскільки саме позивачка доглядала діда, то мати подала заяву про відмову від спадщини та вважає, що спадщину повинна прийняти її донька. Позивачка не зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини до 02.10.2023 через бойові дії і те, що вважала що фактично прийняла спадщину, оскільки з травня 2021 року постійно проживала разом із дідусем, що потребував постійного догляду. 02.10.2023 приватним нотаріусом видано відмову у вчиненні нотаріальної дії № 123/02-31 через те, що вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса та дані про її реєстрацію на момент смерті зі спадкодавцем відсутні. Через це позивач змушена звернутись до суду. Як на докази постійного проживання з дідом посилається на акт від 30.10.2023 та покази свідків.

10 листопада 2023 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання; витребувано докази.

05.12.2023 надійшла заява представника Миколаївської міської ради про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків.

Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просили задовольнити. Пояснили, що позивач постійно проживала зі спадкодавцем з травня 2021 року по АДРЕСА_1 , оскільки він потребував сторонньої допомоги. Вона йому допомагала, купувала ліки, займалась його похованням. З березня 2022 року дідусь позивачки вже не міг пересуватись.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є дідусем ОСОБА_1 .

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1999 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до спадкової справи № 2/2015 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М., 23.02.2015 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Рудої О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , повідомивши про те, що прийняв спадщину у визначений законом строк, так як проживав і був зареєстрований разом із спадкодавицею. Просить видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

26.02.2015 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,051 га.

Також у матеріалах справи міститься копія заповіту ОСОБА_3 , яким вона заповідала свою частку квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 .

16 липня 2010 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким належну йому частку квартири АДРЕСА_2 , заповідає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 21.06.2023 остання відмовляється від спадщини після смерті ОСОБА_2 .

02.10.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. із документами для відкриття спадкової справи, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини, не було подано заяву про прийняття спадщини нотаріусу, та вона не вважається особою, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, згідно ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1229 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, позивач є спадкоємцем п`ятої черги.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, з досліджених судом доказів не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

З наведених підстав, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом.

Факт постійного проживання позивача разом з спадкодавцем в кв. АДРЕСА_2 підтверджується такими доказами:

- актом від 30.10.2023, посвідченим головою ОСББ «Біла 63 Фектістовою І.А., відповідно до якого сусіди підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та її дідусь ОСОБА_2 з травня 2021 року по день смерті ОСОБА_2 постійно проживали однією родиною в кв. АДРЕСА_2 ;

- квитанцією про оплату комунальних послуг та випискою по рахунку ОСОБА_8 з яких установлено, що остання сплачувала комунальні послуги за кв. АДРЕСА_2 ;

- випискою з медичної карти;

- чеками про придбання медикаментів;

- показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що з травня 2021 року позивач проживала з дідусем ОСОБА_2 у кв. АДРЕСА_2 . Вони допомагали їй доглядати дідуся.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, його встановлення можливо лише в судовому порядку та необхідне для оформлення спадкових прав, тому вимоги позивача є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, її дідом - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2024 року.

Суддя З.М. Сухаревич