Справа № 489/5473/23
Номер провадження 2/489/1172/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі позивач) до ОСОБА_3 (далі відповідач 1), ОСОБА_4 (далі - відповідач 2), ОСОБА_5 (далі - відповідач 3) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

встановив

У вересні 2023 позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку було затоплено 07.07.2023. Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07.07.2023 встановлено, що відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 (1 поверх) через несправність на системі водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 (2 поверх). Прорив став можливим через несправність (передчасний вихід з ладу) труби в ванній кімнаті, встановленою під душовою кабіною. З вказаного акту вбачається, що внаслідок залиття пошкоджено кімнати квартири позивача, а саме: ванна кімната, коридор-гостьова кімната, кухня, спальна кімната. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі водопостачання є незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу трубопроводу, встановленого в ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 . Згідно з відповіді голови правління ОСББ "12 Поздовжня 42" ОСОБА_6 від 31.08.2023, за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 . Вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення заподіяної матеріальної шкоди по ліквідації залиття квартири АДРЕСА_6 в нині чинних цінах складає 115946,00 грн. (висновок від 16.08.2023 №120-0248 судової будівельно-технічної експертизи, судовий експерт ОСОБА_7 ).

ОСОБА_2 зазначає, що крім матеріальних збитків, їй заподіяну моральну шкоду внаслідок залиття її квартири. Тотальне залиття квартири позивача порушило нормальний ритм життя, спричинило неможливість користування належним позивачу майном, призвело до психологічного дискомфорту, зниженому та нестійкому настрою. Щоденні думки про залиття квартири призвели до неприємних сновидінь, порушення сну, постійної емоційної напруги, нервозності, дратівливості, бажання уникати контактів. Наслідком перебування в стані емоційного стресу стали негативні психосоматичні та психоемоційні зміни: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, насторога, невпевненість в собі, постійна тривога з приводу майбутнього. Незаконні дії відповідачів потягли за собою нераціональне витрачання позивачем життєвого часу на проведення правових заходів, докладання значних зусиль щодо захисту своїх порушених прав, обумовили необхідність залучення значних фізичних, моральних та матеріальних ресурсів.

Позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 компенсацію матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири в розмірі 115946,00 грн., компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.; витрати, пов`язані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 7400,00 грн.; судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21340,00 грн.; судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1259,46 грн.

10.04.2024 судом було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

08.02.2024 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд заочного рішення суду, яку ухвалою від 05.03.2024 було задоволено частково, заочне рішення від 10.04.2024 скасовано, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, заяв та клопотань від них до суду не надходило, відзивів до суду не подано.Представником відповідача ОСОБА_3 було подано відзив в якому зазначалося про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №245344084 від 22.02.2021 квартира за адресою: АДРЕСА_5 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

З акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07.07.2023 вбачається, що відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 (1 поверх) через несправність на системі водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 (2 поверх). Прорив став можливим через несправність (передчасний вихід з ладу) труби в ванній кімнаті, встановленою під душовою кабіною. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі водопостачання є незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу трубопроводу, встановленого в ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 . Внаслідок несправності труби, яка встановлена під душовою кабіною у квартирі АДРЕСА_4 , розташованій на 2 поверсі, сталося залиття трьох кімнат у квартирі АДРЕСА_6 , 1 поверх. Власники квартири АДРЕСА_4 повинні усунути пошкодження трубопроводу в квартирі, провести ревізію всього трубопроводу задля уникнення подальшого залиття.

З витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 19.09.2023 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

З висновку №120-0248 від 16.08.2023 судової будівельно-технічної експертизи по заяві приватної особи ОСОБА_2 від 11.08.2023, складеного судовим експертом Лесків С.А., вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення заподіяної матеріальної шкоди по ліквідації залиття квартири АДРЕСА_6 в нині чинних цінах складає 115946,00 грн.

Позивачем надано до суду відеозаписи залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Згідно з п. 2.3.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005, у разі залиття квартири складається відповідний акт (згідно з додатком №4).

В п.2 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/12945/19 від 27.05.2021 встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Представником відповідача надано суду копії актів підписаних сусідами та головою ОСББ, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_5 не проживає у кв. АДРЕСА_7 з 2012 року, а ОСОБА_4 не проживає з 2022 року. Позивачем вказані обставини не спростовано.

Суд виходить з того, що за шкоду заподіяну залиттям квартири відповідає заподіювач шкоди, власник квартири або володілець, у володінні якого перебувала квартира в момент заподіяння шкоди.

Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , хоча і були зареєстровані у квартирі, однак не проживали в ній на момент заподіяння шкоди, в задоволенні позовних вимог до них необхідно відмовити.

Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо того, що акт не відповідає приписам законодавства, оскільки усі реквізити та обставини, в акті зазначені. Причини затоплення встановлені комісією, визначено з чиєї вини сталося затоплення і це зазначено в акті. Також в акті відображено, що ОСОБА_3 відмовилася від підпису.

Представник відповідача у відзиві не зазначала і не надала доказів, що відповідач ОСОБА_3 не є власником або квартира не перебувала у її володінні на час заподіяння шкоди.

Вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення заподіяної матеріальної шкоди по ліквідації залиття квартири АДРЕСА_6 в нині чинних цінах складає 115946,00 грн. (висновок №120-0248 від 16.08.2023 судової будівельно-технічної експертизи по заяві приватної особи ОСОБА_2 від 11.08.2023, складений судовим експертом ОСОБА_7 ). Відповідачі не заявляли клопотання про проведення повторної експертизи.

На підставі вище викладеного, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню компенсація матеріальної шкоди в розмірі 115946,00 грн., що завдана позивачеві внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 .

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України).

За приписами ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (далі ППВСУ №4 від 31.03.1995) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 ППВСУ №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10.04.2019).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 818/607/17 від 24.03.2020 зазначено, що у практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача.

Моральна шкода, яка завдана відповідачем ОСОБА_3 позивачу полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_2 зазнала у зв`язку із залиттям квартири (в тому числі майна, яке там знаходилося), власником якої є позивач. Суд вважає, що залиття квартири позивача порушило нормальний ритм життя, спричинило неможливість користування належним позивачу майном, призвело до психологічного дискомфорту, зниженому та нестійкому настрою, постійної емоційної напруги. Крім того, позивач повинен витрачати значний час та зусилля для проведення ремонту (відновлення стану квартири після залиття).

Аналізуючи вимоги закону, обставини цієї справи щодо заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 є 10000,00 грн.

Компенсація позивачу моральної шкоди підлягає стягненню саме з відповідача ОСОБА_3 , оскільки квартира АДРЕСА_3 , з якої відбулося залиття квартири АДРЕСА_8 в цьому ж будинку, перебувала у її володінні та її бездіяльність знаходиться у прямому причинному зв`язку з моральною шкодою, завданою позивачу.

У спростування зазначених позивачем доводів стосовно стягнення компенсації моральної шкоди, відповідачами будь-яких доказів не надано.

На підставі вище викладеного, виходячи з принципу розумності та співмірності, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню компенсація моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., що завдана позивачеві внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3843,46 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Позивачем понесені витрати на проведення експертизи (висновок експерта №120-0248 від 16.08.2023 судової будівельно-технічної експертизи (судовий експерт ОСОБА_7 ) в розмірі 7400 грн., що підтверджується Рахунком №120 від 11.08.2023, Актом здавання-приймання послуги №120-248 від 11.08.2023. Тому, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню компенсація витрат на проведення експертизи у даній справі в розмірі 7400,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №362/3912/18 від 02.07.2020 зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21340,00 грн. (квитанції до прибуткового касового ордера №1/04/23-Г від 28.08.2023, №2/04/23-Г від 30.08.2023, №3/04/23-Г від 12.09.2023). Суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг представника є співмірним із: складністю справи, часом, витраченим представником на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих представником послуг та виконаних робіт, ціною позову. Суд бере до уваги, що представник позивача надав обґрунтування витрат та докази їх сплати позивачем, представник відповідача не просив зменшити ці витрати, тому суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21340 грн. 00 коп. (двадцять одна тисяча триста сорок гривень 00 копійок).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) компенсацію майнової шкоди у розмірі 115946 грн. 00 коп. (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) компенсацію моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень 00 копійок).

Відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3843 грн. 46 коп. (три тисячі вісімсот сорок три гривні сорок шість копійок); витрати на проведення експертизи в розмірі 7400 грн. 00 коп. (сім тисяч чотириста гривень 00 копійок); витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21340 грн. 00 коп. (двадцять одна тисяча триста сорок гривень 00 копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_9 , адреса місця проживання: АДРЕСА_10 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - встановити не можливо, адреса: АДРЕСА_11 .

Відповідач 2: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - встановити не можливо, адреса: АДРЕСА_11 .

Відповідач 3: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - встановити не можливо, адреса: АДРЕСА_11 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.04.2024.

Суддя В. В. Кокорєв