печерський районний суд міста києва
Справа № 755/9720/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Романенко Ю.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Пальчика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Державної казначейської служби України - Пальчика Віктора Олеговича про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 755/9720/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2024 року представник Державної казначейської служби України Пальчик В.О. звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 755/9720/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів. Вказаним рішенням стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 % річних від несплаченої суми в розмірі 11 589,00 грн, інфляційне збільшення суми моральної шкоди у розмірі 31 523,82 грн, а також 496,20 грн сплаченого судового збору, шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Посилаючись на те, що Казначейство у законний спосіб не має можливості (підстав) щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат із визначеного судом «рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень» (КПКВК 3504030). Таке списання не відповідатиме бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України, тобто являтиме собою нецільове використання бюджетних коштів (бюджетне правопорушення).

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого.

Рішенням суду від 05 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 % річних від несплаченої суми в розмірі 11 589,00 грн, інфляційне збільшення суми моральної шкоди у розмірі 31 523,82 грн, а також 496,20 грн сплаченого судового збору, шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті підставою для зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеної норми закону вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Згідно з пунктом 38 Порядку № 845, для безспірного списання коштів державного бюджету (відшкодування шкоди Державою) в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Вищевказаний рахунок дійсно відкритий та у Законах про Державний бюджет на відповідні роки передбачаються бюджетні призначення за бюджетною програмою КПКВК 3504030.

Зокрема, у Державному бюджеті України на 2024 рік бюджетна програма КПКВК 3504030 передбачає цільове використання коштів винятково для таких видів (напрямів) списання (виплати):

- відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду;

- відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави;

- відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Натомість, Державний бюджет України не передбачає (і ніколи не передбачав) за КПКВК 3504030 асигнувань для виплати інфляційних втрат і трьох процентів річних за «прострочення» виконання рішення суду про відшкодування шкоди Державою, а також витрат зі сплати судового збору у цивільній справі.

Стаття 112 БК України визначає, що до повноважень Казначейства належить здійснення контролю за відповідністю платежів взятим бюджетним зобов`язанням та бюджетним асигнуванням.

Згідно зі статтею 119 БК України, нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають:

- бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет);

- напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів;

- бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання коштів).

Відповідно зі статтею 116 БК України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, Казначейство у законний спосіб не має можливості (підстав) щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат із визначеного судом «рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень» (КПКВК 3504030). Таке списання не відповідатиме бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України, тобто являтиме собою нецільове використання бюджетних коштів (бюджетне правопорушення).

Окрім того, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538 цс 19) вказано, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема, і представляти державу в суді. У справах про відшкодування шкоди державою вона бере участь як відповідач через той орган, діяннями якого завдано шкоду. Хоча наявність такого органу для того, щоб заявити відповідний позов до держави Україна, не є обов`язковою. Участь у вказаних справах Державної казначейської служби України чи її територіальних органів не є необхідною.

Отже, кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Аналогічні правові висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 17 січня 2024 року в справі № 211/2832/19 (провадження № 61-9749 св 23).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги представника Державної казначейської служби України - Пальчика В.О. та змінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Державної казначейської служби України - Пальчика Віктора Олеговича про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 755/9720/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2022 у справі № 755/9720/22-ц, визначивши його шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 % річних від несплаченої суми в розмірі 11 589,00 грн, інфляційного збільшення суми моральної шкоди у розмірі 31 523,82 грн, а також 496,20 грн сплаченого судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя : О.Л. Бусик