Провадження №2/369/2786/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У квітні 2024 року на адресу суд від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Просила суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа у ВП 17735321, в частині підготовки та передачі для реалізації об`єкта нерухомого майна, який належать на праві приватної власності заявнику ОСОБА_2 , а саме : квартири АДРЕСА_1 . Заборонити всім та будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», які акредитовані вчиняти (здійснювати, проводити) реєстраційні дії (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, приватним та державним виконавцям) вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження), у тому числі дії, спрямовані на зміну власника, або дії, які можуть призвести до зміни власника, щодо об`єкта нерухомого майна, яке належать на праві приватної власності заявнику ОСОБА_2 . Свою заяву мотивував тим, що в рамках виконавчого провадження ( ВП 17735321) державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.09.2023 року була винесена постанова про арешт нерухомого майна боржника, а саме : квартири АДРЕСА_1 . З моменту відкриття виконавчого провадження та до теперішнього часу, заборгованість стягувалась шляхом щомісячного відрахування з заробітної плати боржника . Нещодавно, Позивачу стало відомо, що 13.03.2024 року державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках цього провадження винесено Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Таким чином, на даний час, є підстави вважати, що державним виконавцем вчиняються підготовчі дії до реалізації майна, адже після виготовлення суб`єктом оціночної діяльності оцінки нерухомого майна, відбудеться звернення стягнення на майно боржника шляхом його реалізації на електронних торгах, що значною мірою унеможливить ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Вважає, що реалізацію майна є передчасною, до прийняття рішення судом щодо заявлених вимог. Позов, що знаходиться на розгляді суду , адресовано до двох відповідачів. А тому, реалізація єдиного майна позивача, з метою погашення заборгованості саме у виконавчому провадженні, де стороною є відповідач 1, буде порушенням прав відповідача 2 та їх неповнолітнього сина.

Враховуючи викладені обставини у заяві про забезпечення позову, просив суд задовольнити заяву.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 1 даної постанови визначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Так, судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Положеннями п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Що вказує на необхідність боржником оскаржити такий виконавчий документ в судовому порядку.

Однак, в межах даного провадження вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, або будь-яких інших вимог щодо оскарження виконавчого листа, позивачем не заявлено.

За таких обставин, правові підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа в даному випадку відсутні.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну розміру аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ