Провадження №2/752/1903/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Воронкова Олена Ігорівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на зазначену квартиру за померлою спадкодавицею було зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.05.1998.

27.07.2022 було заведено спадкову справу №69516056, спадкоємцем майна другої черги за законом є позивач, яка доводиться померлій рідною сестрою.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не могла підтвердити факт родинних відносин з померлою, також відсутній документ, що підтверджує право власності ОСОБА_2 на належну їй квартиру.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2022 у справі №303/8241/22 було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через відсутність свідоцтва про право власності на житло нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_2 .

Просила визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру яка знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 34,55 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.10.2023 судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення її недоліків.

16.01.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, витребувано докази.

11.04.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

За ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державною адміністрацією Московського району 25.05.1998 (наказ №18555) та зареєстрованого в Бюро 12.06.1998 за реєстровим №2657.

27.07.2022 ОСОБА_1 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.07.2022 у Другій київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №417/2022 (номер у спадковому реєстрі 69516056), спадкодавцем у якій є ОСОБА_2 .

Станом на 18.08.2022 до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у спадковій справі №417/2022 звернулась ОСОБА_1 , інші спадкоємці не звертались.

18.10.2022 позивач звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

18.10.2022 Другою київською державною нотаріальною конторою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавицею та спадкоємицею, та у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на квартиру, яка належала померлій.

27.12.2023 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №303/8241/22 було ухвалене рішення, яким встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 21.02.2023 до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у спадковій справі №417/2022 звернулась ОСОБА_1 , інші спадкоємці не звертались.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України).

Як встановлено судом, позивач, як спадкоємець другої черги, звернулася у встановленому законом порядку із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті рідної сестри.

Крім позивачки, інших спадкоємців немає.

Проте нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на це майно.

Зазначені обставини свідчать про порушення прав позивача, як спадкоємця майна померлої.

У цій справі судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_2 у порядку й у строки, визначені законом,.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, беручи до уваги всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених вимог належними, допустимими доказами, а обраний ним спосіб захисту порушеного права відповідає приписам п.1 ч.2 ст. 15 ЦК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.12-13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру яка знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 34,55 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Київська міська рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, .

Рішення складено 18.04.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова