Номер провадження: 22-ц/813/4128/24
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Назарової М.В., Стахової Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2023 року,

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради

в с т а н о в и в:

Суворовський районний суд міста Одеси рішенням від 13 грудня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини задовольнив, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком відмовив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 08.02.2024 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2023 року, ухвалою від 15.02.2024 року призначив справу до розгляду.

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням в якому просить зупинити провадження у справі № 523/12464/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року до набрання законної сили рішення у справі № 523/17524/23 за заявою ОСОБА_1 , особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_3 , про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

Представник скаржника вважає, що справа № 523/17524/23 є пов`язаною з цією, оскільки предметом розгляду у справі № 523/17524/23є визнання ОСОБА_3 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Вважає, що подальший розгляд справи № 523/12464/22 може призвести до ухвалення неправомірного рішення, яке фактично неможливо буде привести до виконання, оскільки визначення місця проживання дитини з недієздатною особою суперечить положенням Цивільного та Сімейного кодексів України.

Звертаючись до суду з таким клопотанням, представник позивача просить зупинити провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що підставою для зупинення провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК є об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи у якій рішення не набрало законної сили.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, скаржник просить зупинити провадження до набрання законної сили рішення суду у справі № 523/17524/23 за заявою ОСОБА_1 , особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_3 , про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, також колегія суддів враховує положення щодо презумпції психічного здоров`я.

Отже, зважаючи на те, що зібрані у цій справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити законне та справедливе рішення, з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності а також виходячи з необхідності розгляду справи у розумні строки, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 251, ст. 253, ст. 260 ЦПК України

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

Н.М. Стахова