РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 565/1877/23

Провадження № 22-з/4815/39/24

Рівненський апеляційний суд у складі судді Боймиструка С.В. , розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката Виноградової-Мацнєвої Є. В. на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів.,

в с т а н о в и в:

25 квітня 2024 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_5 про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , мотивуючи обставиною побоювання щодо безсторонності колегії суддів, оскільки представником відповідача у справі є адвокат, яка є племінницею голови цього суду. Стверджує, що йому неодноразово повідомляли, що у справах, де інтереси учасника представляє цей адвокат, судові спори вирішуються на користь її довірителів, та покликається на ст. 19 Кодексу суддівської етики. Оскільки колегія суддів у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не заявляла про самовідвід, то заявник просить задовольнити його заяву про відвід цим суддям.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 13 травня 2024 року заявлений суддям відвід визнано необґрунтованим і питання про відвід суддів передано для вирішення іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеним у порядку, передбаченому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого судді відводу визначено суддю судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду Боймиструка С.В .

Згідно частини 1 статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За вимогами частини 7 статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 8 статті 40 ЦПК України також передбачено вирішення судом питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, суд дійшов наступних висновків.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 1 та пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за об`єктивними та суб`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див.рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналізуючи доводи заявника про наявність родинних відносин голови суду з представником відповідача суд доходить висновку про відсутність підстав для відводу колегії суддів Рівненського апеляційного суду, оскільки зі змісту заяви про відвід не вбачається в чому саме полягає упередженість, суб`єктивність та особиста заінтересованість будь-кого з суддів у даній справі.

Заявник не спростував презумпцію безсторонності суддів та не врахував того факту, що сторонній вплив на суддю з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися винесення неправосудного рішення є кримінально караним діянням відповідно до ст. 376 КК України, тому припущення, що покладені в основу заяви про відвід, не можуть братися до уваги.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що сумніви заявника не є об`єктивно обґрунтованими для відводу суддів.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заявленого ОСОБА_5 відводу суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Боймиструк С . В .