Єдиний унікальний номер: 448/194/23
Провадження № 2/448/37/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.04.2024 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150)

до

відповідача: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

1. Представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів 14.06.2010 перейменований на ПАТ «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» і фізична особа ОСОБА_2 (Позичальник) уклали Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-014 (Кредитний договір), згідно з яким позичальнику були надані кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) доларів США зі сплатою 14,0 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеному в Додатку №2 до Кредитного договору.

3. Вказує, що 20.10.2008 Первісний кредитор та Позичальник уклали Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 15,0 (п`ятнадцять) процентів річних. Крім цього, зазначає, що 17.09.2012 Первісний кредитор та Позичальник уклали Договір про внесення змін до Кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 60 524,18 (шістдесят тисяч п`ятсот двадцять чотири долари США 18 центів) доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 24 100,12 (двадцять чотири тисячі сто доларів США 12 центів) доларів США у гривню, що станом на дату укладання цього Договору становило 690 534,29 (шістсот дев`яносто тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні 29 копійок) гривень з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 9,9 % (дев`ять цілих дев`ять десятих) процентів річних.

4. Зазначає, що 10 вересня 2019 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» -шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», у зв`язку з чим АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набувало всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Крім цього, зазначає, що 12.08.2022 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

5. Стверджує, що 04 листопада 2015 банку стало відомо про смерть 03.03.2015 ОСОБА_2 . У зв`язку із вищевказаним, банком на адресу Мостиської державної нотаріальної контори 12.11.2015 скеровано вимогу до спадкоємців померлого. На підставі вказаної вимоги нотаріальною конторою заведено спадкову справу та повідомлено, що спадкоємці за прийняттям спадщини не зверталися. На час відкриття спадщини, спільно із спадкодавцем постійно проживали дружина спадкодавця ОСОБА_1 та мати спадкодавця ОСОБА_3 , до яких перейшли права та обов`язки спадкодавця, що існували станом на 03.03.2015.

6. Зазначає, що у 2016 Первісним кредитором було подано позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове/іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 601/23-033 від 22.08.2008 та Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-014 від 30.04.2008 року. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.11.2020 року по справі № 448/332/16 позовні вимоги банку було задоволено, було звернуто стягнення на спадкове/іпотечне майно, що прийняли у спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Дане рішення суду було виконано, проте після реалізації даного майна заборгованість за Кредитним договором перед Позивачем не було погашено у повному обсязі.

7. Вказує, що у вересні 2022 Позивачу стало відомо, що 01.02.2021 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право спадщину за заповітом (серія та номер: 14, видане Мостиською державною нотаріальною конторою) на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. «А-1», що складається з 11-ти приміщень, загальною площею 162,9 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого був померлий Позичальник. Зазначає, що під час розгляду судом справи № 448/332/16 Позивач не володів інформацією про те, що вищезазначене нерухоме майно входило у спадкову масу після смерті Позичальника. Відповідач навмисно зволікала з отриманням свідоцтва про право на спадщину, щоб уникнути відповідальності за зобов`язаннями перед Позивачем за Кредитним договором.

8. Зазначає, що станом на 20.10.2022 загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 367 678 (триста шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 12 копійок. З огляду на наведене просив суд, згідно уточнених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_1 (

АДРЕСА_3 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-

014 від 30.04.2008 року, що станом на 20.10.2022 року становить 367 678 (триста

шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 12 копійок, в межах вартості

спадкового майна, а саме: (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:

224, тип об`єкта: нежитлова будівля літ. "А-1", опис об`єкта: Загальна

площа (кв.м): 162.9 Адреса:

АДРЕСА_2 , номер об`єкта в РПВН: 22162015, додаткові відомості:

Нежитлова будівля літ. "А-1" складається з 11-ти приміщень) успадкованого за

померлим ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс

Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ -

23494714) шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого

провадження з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні

ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності

(незалежним експертом на стадії оцінки майна) під час проведення виконавчих дій для задоволення грошових вимог, а також судові витрати зі сплати судового збору.

9. Представник відповідача 26.07.2023 подав відзив на позовну заяву, в яких зазначив, щоз позовними вимогами вони не погоджуються. Вказує, що позивач не врахував, що заборгованість відповідача, вказана у позовній заяві, є частково погашена внаслідок прилюдних торгів. Вказав, що 30.04.2008 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-014. 17.09.2012 банк та позичальник уклали Договір про внесення змін до Кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 60 524,18 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 24 100,12 доларів США у гривню, що станом на дату укладання цього Договору становило 690 534,29 гривень з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 9,9 процентів річних. Звертає увагу, що постановою Львівського апеляційного суду від 06.11.2020 у справі №448/332/16-ц позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є «Альфа-Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове іпотечне майно задоволено; звернуто стягнення на спадкове/іпотечне майно, що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за законом ( відповідно до частини 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України). 15.03.2021 Мостиський районний суд Львівської області видав виконавчий лист 448/332/16-ц. Вказує, що згідно з Протоколом проведення електронних торгів № 559659 від 12.11.2021 ДП «Сетам» (01001, Україна, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6) реалізувало майно боржника, слід звернути стягнення за рішенням суду. Додає, що згідно з платіжним дорученням № 1244 від 26.11.2021 року на користь стягувача перераховано 205 982,15 грн. в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, на підставі чого 04.01.2022 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. закінчив ВП № 64985721 з примусового виконання виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області №448/332/16-ц від 15.03.2021. Таким чином, вказує, що позивач при поданні позову у справі №448/194/23 не врахував того, що відповідачем частково виконано рішення у справі №448/332/16-ц. Окрім цього зазначає, що позивачем неправильно сформульовані позовні вимоги. Вказує, що згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилася внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою та не можуть бути виконані іншою особою, тоді як унаслідок спадкування до спадкоємця переходять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Вказує, що виходячи з положень ч. 2 ст. 1282 ЦК України спадкоємець померлого боржника, за загальним правилом, не є його універсальним і повним наступником у всіх зобов`язаннях, оскільки за будь-яких умов (навіть своєчасного пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців померлого боржника) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зазначає, що вказані положення цивільного законодавства не знайшли свого відображення у прохальній частині рішення суду. У зв`язку з вищенаведеним, просить у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити повністю.

10. 27.09.2023 представник позивача ОСОБА_4 подав додаткові пояснення, в яких вказав, що про існування спадкового майна боржника (Тип об`єкта: нежитлова будівля літ. «А-1» об`єкт житлової нерухомості: Ні Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 162.9 Адреса: АДРЕСА_2 Номер об`єкта в РПВН: 22162015 Додаткові відомості: Нежитлова будівля літ. "А-1" складається з 11-ти приміщень) за реєстраційним №224, що перейшла у власність відповідачу ОСОБА_1 за померлим ОСОБА_2 . Позивачу не було відомо. Відповідач зареєструвала це майно лише 01.02.2021 року на підставі заповіту, про існування якого їм не було відомо, тобто зареєструвала його після рішення суду по справі № 448/332/16 Постанова апеляційної інстанції по суті спору 16.11.2020. Про існування цих обставин стало відомо уже при написанні даного позову по справі. Крім цього, додав, що починаючи з 12.03.2020 і по даний час, визначені ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності продовжено, а карантин та воєнний стан в Україні продовжує тривати.

ІІ. Позиція учасників справи

11. Представник позивача адвокат Блажевський П.І. у судовому засіданні 22.12.2023 позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. В судове засідання 11.04.2024 не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника АТ «Сенс Банк» та задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

12. Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Посікіра Р.Р. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленіпро час та місце розгляду справи, заяв, клопотань про відкладення судового засідання не подали.

13. Суд констатує що участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка відповідачки ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи без її участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

14. Ухвалою суду від 04.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

15. Ухвалою суду від 26.07.2023 витребувано в Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16. Ухвалою суду від 13.10.2023 було прийнято до спільного розгляду заяву представника позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - Блажевського П.І. про зміну позовних вимог від 29.09.2023 та постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну позовних вимог.

17. Ухвалою суду від 20.11.2023 за клопотанням представника позивача витребувано в Городоцької державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкової справи (у спадковому реєстрі за № 58319702) номер у нотаріуса 198/2015, що відкрита після смерті ОСОБА_2 , місце зберігання спадкової справи Городоцька державна нотаріальна контора та у ОСОБА_5 належним чином завірені

копії документів, на підставі яких було зареєтровано право власності на майно за ОСОБА_1 .

18. Ухвалою суду від 01.12.2023 частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено заборону на відчуження нерухомого майна: нежитлову будівлю літ. «А-1», що складається з 11-ти приміщень, загальною площею 162.9 кв.м., та розташована за адресою: АДРЕСА_2 , номер об`єкта в РПВН: 22162015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224 - до вирішення спору по суті та набранням рішенням законної сили.

19. Ухвалою суду від 22.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин

20. Судом встановлено, що 30.04.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (який загальними зборами акціонерів 14.06.2010 року перейменований на ПАТ «Укрсоцбанк») - кредитором, та фізичною особою ОСОБА_2 - позичальником, було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-014 (Договір кредиту) (а.с.24-27), згідно з яким позичальнику були надані грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) доларів США зі сплатою 14,0 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеному в Додатку №2 до Кредитного договору та кінцевим терміном повернення до 29.04.2018.

21. В забезпечення виконання зобов`язань по вищевказаному Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №601/23-014 від 30 квітня 2008 року був укладений іпотечний договір від 30.04.2008.

22. 20.10.2008 року Первісний кредитор та Позичальник уклали Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 15,0 (п`ятнадцять) процентів річних (а.с. 31).

23. В подальшому, 17 вересня 2012 між позичальником та кредитором укладено Договір про внесення змін до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №601/23-014 від 30 квітня 2008 (а.с.33-34), згідно якої сторони домовились змінити валюту Кредиту шляхом рефінансування суми заборгованості за кредитом в розмірі 60 524,18 долара США разом із нарахованими процентами в сумі 24 100,12 доларів США. В результаті здійснення рефінансування заборгованості за Договором кредиту розмір заборгованості на день укладення цього Договору складав 690 534,29 гривні. Починаючи з дати укладення цього Договору до 31.08.2022 року розмір відсоткової ставки встановлюється на рівні 9,9% річних.

24. 15 жовтня 2019 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк»-шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 р. (а.с.7).

25. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу). (а.с. 8-12).

26. Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 (а.с. 13-16).

27. Згідно протоколу №2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12.08.2022 було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції.

28. Судом також встановлено, що позичальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №02 від 03.03.2015 року (а.с.73).

29. Як вбачається із матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 , склав заповіт від 05.02.2015 року (а.с.94), яким усе своє майно заповів дружині ОСОБА_1 (відповідачці у справі).

30. Згідно довідки, виданої Малнівською сільською радою Мостиського району Львівської області №1045 від 05.08.2019 (а.с.92) відомо, що на час смерті ОСОБА_2 разом з ним постійно проживали: його дружина ОСОБА_1 та мати ОСОБА_3 (а.с. 92).

31. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що 01.02.2021 ОСОБА_6 подала від імені ОСОБА_1 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.100) та 01.02.2021 ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нежитлову будівлю літ. «А-1», що складається з 11-ти приміщень, загальною площею 162,9 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с105).

32. Із матеріалів справи також відомо, що 07.12.2015 на підставі претензії кредитора (вимоги) ПАТ «Укрсоцбанк» Вих.№08.206-297/84-3390/2 від 12.11.2015 щодо заборгованості ОСОБА_2 по Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №601/23-014 від 30 квітня 2008, Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області було заведено спадкову справу №198/2015, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.86-106).

33. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.11.2020 року по справі № 448/332/16 позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником якого є «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове іпотечне майно було задоволено, було звернуто стягнення на спадкове/іпотечне майно, що прийняли у спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме нежитлову будівлю, загальною площею 1288.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлову будівлю, загальною площею 61,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, загальною площею 422,8 кв.м., що знаходиться адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, _загальною площею 294,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, загальною площею 607, 5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, загальною площею 943 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна) під час проведення виконавчих дій для задоволення грошових вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк», яке є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за Кредитним договором № 601/23-033 в сумі 44 382 (Сорок чотири тисячі триста вісімдесят два) долари США 25 центів з яких: 25 288,78 доларів США заборгованість по позиці, 19093,47 доларів США заборгованість по відсотках, 137 011, 18 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках та за Кредитним договором №601/23-014 в сумі 861 470 (Вісімсот шістдесят одна тисяча чотириста сімдесят) грн. 20 коп. із них: 660 333,54 грн. заборгованість по тілу кредиту, 119 672,06 грн. заборгованість по відсотках, 36 459,71 грн. пеня за несвоєчасне повернення тіла кредиту та відсотків, 45 004,89 грн. інфляційні втрати за тілом кредиту та відсотках (а.с.37-40).

34. 04.01.2022 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович закінчив ВП №64985721 з примусового виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області № 448/332/16-ц (а.с. 76-78).

35. Крім того, в подальшому 20.10.2022 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до ОСОБА_1 із вимогою про усунення порушень (а.с. 43), а саме сплатою заборгованості у тридцятиденний строк, у зв`язку з наявністю заборгованості за Кредитним договором в розмірі 367678,12 грн., що підтверджується трекінгами відправлень (а.с.44-45).

36. Згідно наданих позивачем розрахунком заборгованості за вищезгаданим кредитним договором (а.с.46-47), заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед Банком станом 20.10.2022р. становить 367678 (триста шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 12 коп.

37. Згідно повідомлення державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравари В.В. №707/01-16 від 05.12.2023 спадкова справа №198/2015 після смерті ОСОБА_2 ними не заводилась (а.с.236).

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

V. Застосоване Судом законодавство

А. Загальні засади судочинства

38. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

39. Між сторонами виник спір щодо погашення заборгованості за кредитним договором в порядку спадкування, в рахунок якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

40. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені в заявах по суті і докази, надані разом із ними.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 536 Цивільного кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

41. Постанова Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 204/8421/16-ц (провадження № 61-3015св22) містить наступні правові висновки.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодавцем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (частина перша статті 11 Закону України «Про іпотеку»).

42. За змістом ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК (статті 1218,1231 ЦК).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга ст.1220 ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша ст.1268 ЦК).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Однак, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Частиною першою статті 1297 ЦК передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя ст. 1296 ЦК).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Аналіз норм статей 1216,1218,1219,1231,1268,1269,1296,1297 ЦК дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, право користування) з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми статті 23 Закону України «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки. Така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 08 квітня 2015 року, справа № 6-33цс15.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи-іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Отже, за змістом ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені статтями 12,33 Закону України «Про іпотеку».

Такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Відповідно до частини другої статті 1281 ЦК кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

За змістом частини третьої ст.1281 ЦК якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема у зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Висновок Суду

43. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї в порядку спадкування заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 30.04.2008, що станом на 20.10.2022 становить 367 678, 12 грн, в межах вартості

спадкового майна: нежитлову будівлю літ. «А-1», що складається з 11-ти приміщень, загальною площею 162,9 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна) під час проведення виконавчих дій для задоволення грошових вимог.

Посилається на те, що у 2016 первісний кредитор подав позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове/іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 601/23-033 від 22.08.2008 та Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-014 від 30.04.2008 року. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.11.2020 року по справі № 448/332/16 позовні вимоги банку було задоволено, звернуто стягнення на спадкове/іпотечне майно, що прийняли у спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Дане рішення суду було виконано, проте після реалізації даного майна заборгованість за кредитним договором перед Позивачем не було погашено у повному обсязі. Крім того, вказує, що у вересні 2022 Позивачу стало відомо, що 01.02.2021 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право спадщину за заповітом, видане Мостиською державною нотаріальною конторою) на нерухоме майно: нежитлову будівлю літ. «А-1», що складається з 11-ти приміщень, загальною площею 162,9 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого був померлий Позичальник. Зазначає, що під час розгляду судом справи № 448/332/16 Позивач не володів інформацією про те, що вищезазначене нерухоме майно входило у спадкову масу після смерті Позичальника. Відповідач навмисно зволікала з отриманням свідоцтва про право на спадщину, щоб уникнути відповідальності за зобов`язаннями перед Позивачем за Кредитним договором.

44. Із матеріалів справи судом встановлено, що 04.11.2015 банку стало відомо про смерть 03.03.2015 ОСОБА_2 із яким 30.04.202018 був укладений кредитний договір, в забезпечення виконання зобов`язань по ньому був укладений іпотечний договір від 30.04.2008.

Банком на адресу Мостиської державної нотаріальної контори 12.11.2015 скеровано вимогу до спадкоємців померлого. 07.12.2015 року на підставі претензії кредитора (вимоги) ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є позивач) від 12.11.2015 щодо заборгованості ОСОБА_2 , Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області було заведено спадкову справу № 198/2015.

16.01.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося безпосередньо до спадкоємців померлого ОСОБА_1 (відповідачки), ОСОБА_3 із претензіями кредитора (вимогами) вих.№ 08.206-297/96-495/1 та вих.№ 08.206-297/96-195/2 від 16.01.2016 року щодо повернення заборгованості. Кредитор виконав вимоги ст.1281 ЦК, надіславши претензії до нотаріальної контори та спадкоємцям у межах шестимісячного строку з дня отримання інформації про смерть спадкодавця.

45. Дані обставини також підтверджуються у Постанові Львівського апеляційного суду №448/332/16 від 16.11.2020, яка набрала законної сили та згідно вимог ст. 82 ЦПК України мають преюдиційне значення для суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

46. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.11.2020 по справі № 448/332/16 позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником якого є «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове іпотечне майно було задоволено, було звернуто стягнення на спадкове/іпотечне майно, що прийняли у спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме нежитлову будівлю, загальною площею 1288.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлову будівлю, загальною площею 61,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, загальною площею 422,8 кв.м., що знаходиться адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, _загальною площею 294,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, загальною площею 607, 5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлову будівлю, загальною площею 943 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження

47. Судом також встановлено, що у вересні 2022 позивачу стало відомо, що 01.02.2021 відповідачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право спадщину за заповітом, видане Мостиською державною нотаріальною конторою) на нерухоме майно: нежитлову будівлю літ. «А-1», що складається з 11-ти приміщень, загальною площею 162,9 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого був померлий Позичальник. Дана обставина також підтверджується матеріалами спадкової справи.

48. Тому під час розгляду судом справи № 448/332/16 (Постанова суду від 16.11.2020) позивач не володів інформацією про те, що вищезазначене нерухоме майно входило у спадкову масу після смерті позичальника, яке успадкувала відповідачка.

49. Відповідно до умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-033 від 22.08.2008 року, пунктом 3.2 Договору передбачено, що кредитор має право проводити перевірки документів для визначення фінансового стану боржника, наявності майна для придбання якого був наданий кредит за місцем знаходження майна, однак це право не є обов`язком кредитора. Доцільність проведення перевірок визначається кредитором самостійно. Аналогічні положення містяться у п.3.2 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23- 014 від 30 квітня 2008 року. У названих кредитних договорах немає обов`язку кредитора проводити перевірку майнового стану позичальника чи вимагати дострокового повернення кредиту.

50. Згідно ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК (статті 1218,1231 ЦК).

51. Відповідачка по справі є дружина померлого позичальника, давала письмову згоду на укладення Договору іпотеки, а тому їй було відомо про кредитні договори та заборгованість по них, крім того вона є спадкоємцем майна чоловіка за його заповітом, у якого наявна непогашена кредитна заборгованість перед позивачем. Встановлено, що до відповідачки перейшло право власності на предмет іпотеки в порядку спадкування, тому вона набула статусу іпотекодавця, а іпотека не припинилася. Згідно вимог ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», яка визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника - іпотекодавця не припиняється.

52. Із змісту ст.1281 ЦК випливає, що законодавством саме на спадкоємців кредитора покладено обов`язок повідомити кредитора про борги спадкодавця. Банк надіслав відповідачці вимоги- претензії про повернення боргу, які вона отримала, але не відреагувала на них, звернулася до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після закінчення розгляду судом спору про звернення стягнення на іпотечне майно в порядку спадкування. Наведена обставина свідчить про навмисне зволікання відповідачки з отриманням свідоцтва про право на спадщину, щоб уникнути відповідальності за зобов`язаннями перед позивачем за кредитним договором.

53. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, Судом встановлено, що позивач повністю довів підстави для звернення до суду за захистом порушеного, невизнаного, оспореного права, тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

54. Матеріали справи не містять наявних обставин, а стороною відповідача не долучені докази, які б дали право визнати недоведеними позовні вимоги позивача.

55. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства, позивач звернувся за захистом своїх прав, керуючись нормами матеріального законодавства та ЦПК України. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи, Суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

56. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

57. Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі та заяву про забезпечення позову задоволено повністю, то на підставі ст.133, 141 ЦПК України з Відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 5515 грн. 17 коп. за подання позовної заяви та 1342 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову, що в загальному розмірі становить у розмірі 6857,17 грн.

58. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 141,158, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23-014 від 30.04.2008, що станом на 20.10.2022 становить 367 678 (триста шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 12 коп., в межах вартості спадкового майна, (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, тип об`єкта: нежитлова будівля літ. "А-1", опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 162.9 Адреса: АДРЕСА_2 , номер об`єкта в РПВН: 22162015, додаткові відомості: Нежитлова будівля літ. "А-1" складається з 11-ти приміщень) успадкованого за

померлим ОСОБА_2 на користь АТ «Сенс Банк»;

- Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 601/23- 014 від 30.04.2008, що станом на 20.10.2022 становить 367 678 (триста шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 12 коп., в межах вартості спадкового майна, а саме: (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, тип об`єкта: нежитлова будівля літ. "А-1", опис об`єкта:Загальна площа (кв.м): 162.9 Адреса: АДРЕСА_2 , номер об`єкта в РПВН: 22162015, додаткові відомості: Нежитлова будівля літ. "А-1" складається з 11-ти приміщень) успадкованого за померлим ОСОБА_2 на користь АТ «Сенс Банк» шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна) під час проведення виконавчих дій для задоволення грошових вимог.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банку», сплачений судовий збір у розмірі 6857 (шість тисяч вісімсот п`ятсят сім) 17 коп.

4. Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 01.12.2023 у справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150), ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 22.04.2024.

Суддя Світлана ГІРЯК