Справа № 172/160/24
Провадження № 2/172/52/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

05.02.2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 25.10.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та позичальником, яким є ОСОБА_1 було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 28.12.2019 року, що акцептована відповідачем 28.12.2019 року шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов договору позики кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн., в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту,надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту.

14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики у тому числі за договором позики № від 25.10.2019 року, що був укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № від 25.10.2019 року.

Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.01.2024 року утворилася загальна заборгованість у сумі 76391,05 грн. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики та судові витрати.

Ухвалою від 09.02.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у своїй позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду заяву про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності мотивуючи її тим, що як вбачається із матеріалів справи та умов на яких було складено Договір від 25.10.2019 року відповідач зобов`язався погасити отримані кошти в якості кредиту на протязі 30 днів. Отже, з цього моменту у позивача (або Банку) виникло право на звернення до суду з позовом, про стягнення заборгованості. Так, останнім днем погашення зазначених кредитів є 28.02.2020 року, а з позовними вимогами позивач звернувся до суду 29.01.2024 року (згідно вихідного номеру кореспонденції), тобто з пропуском строку позовної давності.

Тому вважає, що у задоволенні даного позову повинно бути відмовлено у зв`язку з тим, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У ході судового розгляду встановлено, що 25.10.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та позичальником ОСОБА_1 було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №, згідно якого відповідач отримав діючий ліміт (сума) кредиту у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою 1,75 % за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості на строк 30 календарних днів.

14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики у тому числі за договором позики № від 25.10.2019 року, що був укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1

10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за договором позики № від 25.10.2019 року.

З наданого розрахунку позивачем видно, що станом на 09.01.2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № від 25.10.2019 року складає 76391,05 грн., з яких: 4249,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 72141,07 грн. - заборгованість за відсотками.

Однак, позивач просить суд стягнути меншу суму у розмірі 51178,04 грн., яка складається з: 4249,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 46928,06 грн. - заборгованість за відсотками.

Пунктом 1.6 Договору, в таблиці зазначено максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів.

Відповідно до «Заявки-Анкети на отримання кредиту» сума кредиту становить 4000 грн. з терміном кредиту 30 днів.

Згідно п. 1.13 Договору датою видачі кредиту є 25.10.2019 року.

Згідно наданому до позовної заяви «Розрахунку заборгованості», відповідач отримав останню суму кредиту 28.12.2019 року.

Згідно п. 2.5 сторони домовились, що в разі наявного прострочення боргу Позичальника Товариство має право звернутись до суду без направлення попередньої вимоги про повернення боргу.

Сторони Договору встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі цього Договору.

Як видно із матеріалів справи та умов на яких було складено Договір від 25.10.2019 року відповідач зобов`язався погасити отримані кошти в якості кредиту на протязі 30 днів. Отже, з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду з позовом, про стягнення заборгованості. Так, останнім днем погашення зазначених кредитів є 28.02.2020 року, а з позовними вимогами позивач звернувся до суду 05.02.2024 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки (статті 256 та 257 ЦК України).

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до положень ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представником відповідача по справі заявлено про застосування позовної давності.

Зі свого боку позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності та не наведено поважних причин його пропуску. Таким чином суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 261, 266, 267, 509, 526, 530, 559, 610-612, 631, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк