Справа №278/2224/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший міжнародний акціонерний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вище вказана позовна заява, у якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7549 від 27.08.2018 року вчинений приватним нотаріусом КМНО Харою Н. С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Міжнародний Акціонерний Банк» заборгованості в розмірі 17464,14 грн та заборгованості у розмірі 1457,92 грн перед третьою особою Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т. Л. винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що даний позов не підсудний Житомирському районному суду Житомирської області.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

За загальним правилом за приписами ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності, право вибору якої належить позивачу.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. За правилами ч. 2 цієї ж статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно копії паспорту, адресою місця реєстрації позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Корольовського районного суду м. Житомира.

Будь-яких даних про те, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису є територія Житомирського району ні позовна заява, а ні додані до неї документи, не містять.

Частина перша ст. 378 ЦПК України передбачає, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції є порушенням процесуального закону та є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для звернення позивача до Житомирського районного суду відсутні, оскільки матеріалами, долученими до позовної заяви, не підтверджується, що виконання виконавчого напису здійснюється на території Житомирського району.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За неведених обставин, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності та подальшого скасування судового рішення, приходжу до висновку, що дана цивільна справа повинна бути передана до Корольовського районного суду м. Житомира за зареєстрованим місцем проживання позивача, що відповідає вимогам Закону.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи № 278/2224/24 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший міжнародний акціонерний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, направити за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік