Справа № 177/797/24
Провадження № 4-с/177/9/24
У Х В А Л А

Іменем України

22.04.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якого діє адвокат Юхимчук Вікторія Вікторівна, на дії державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_2 ,

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні в Криворізькому ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області перебувало виконавче провадження №26169036, щодо стягнення заборгованості по аліментам з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №2а-315 виданого 17.06.1994 року Жовтневим міським судом. Постановою державного виконавця ВДВС Криворізького управління юстиції серії АА №062982 (знято з оригіналу серії АА №440844) було накладено арешт та заборону відчуження на все майно, що належить ОСОБА_1 . Виконавче провадження №26169036 було завершено в зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу за її заявою згідно п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Під час перевірки приватним нотаріусом обтяжень на майно ОСОБА_1 було виявлено арешт його нерухомого майна, який було накладено ВДВС Криворізького управління юстиції. ОСОБА_1 звернувся до Криворізького ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області з проханням зняття вищевказаного арешту. 05.04.2024 року вищенаведений ВДВС відмовив йому у проханні зняти арешт з майна, у зв`язку з тим що встановити повні дані виконавчого провадження за яким виносилась 24.04.2002 року постанова державного виконавця ВДВС Криворізького районного управління юстиції АА 440844 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження немає можливості, оскільки під час перевірки даних в автоматизованій системі виконавчого провадження, та перевірки у книгах передачі виконавчих проваджень, відсутні будь-які дані щодо виконавчих проваджень на боржника ОСОБА_1 до 2003 року. Вказане виконавче провадження завершене на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу та знищене через закінчення строку зберігання.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо не зняття арешту з його майна та зобов`язати державного виконавця скувати арешт та відповідну заборону відчуження усього нерухомого майна ОСОБА_1

Ухвалою суду від 12.04.2024 року скаргу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду, запропоновано державному виконавцю та стягувачу подати письмові заперечення проти скарги та докази, якими вони обґрунтовуються.

Представник скаржника в судове засідання не з`явилася, заявою від 22.04.2024 року просила розглянути скаргу у її відсутність та відсутність ОСОБА_1 . На задоволенні скарги наполягала.

Державний виконавець Криворізького ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, заявою від 22.04.2024 року просила справу розглядати за її відсутності, письмових пояснень не надала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час розгляду скарги повідомлялася належним чином, її неявка відповідно до ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2024 року з відомостей Криворізької філії Держаного нотаріального архіву в Дніпропетровській області вбачається, що 30.04.2002 року до справи «Реєстр для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрація зняття таких заборон та арештів» та справи «Алфавітна книга обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрація зняття таких заборон та арештів» фонду Першої криворізької державної нотаріальної контори, було внесено запис щодо накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна згідно Постанови Криворізького ВДВС на все майно, що належить ОСОБА_1 . Відомості щодо зняття зазначеного арешту та заборони відчуження відсутні.

При перегляді справи «Розпорядження по накладенню і зняттю забори відчуження нерухомого майна» виявлено архівний примірник Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої ОСОБА_3 , державним виконавцем ВДВС Криворізького управління юстиції серії АА № 062982 (знято з оригіналу серії АА № 440844), при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 17.06.1994 року Жовтневим міським судом, про стягнення заборгованості по аліментам з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 (борг по аліментам - 1314 грн.), відповідно до якої накладено арешт та заборону відчуження на все майно, що належить ОСОБА_1 . Відомості щодо зняття зазначеного арешту та заборони відчуження нерухомого майна відсутні.

З відповіді Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 05.04.2024 року вбачається, що перевіркою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 наявний арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3812733, підстава обтяження: постанова АА440844 від 24.04.2002 року ВДВС Криворізького району.

Перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі з 07.05.2003 року перебувало виконавче провадження №26169036 по виконанню виконавчого листа № 2а-315 від 17.06.1994 року виданого Жовтневим районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини. Вказане виконавче провадження було відкрито 07.05.2003 року, 16.06.2014 року виконавче провадження було завершено на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу без виконання. В рамках виконавчого провадження №26169036 постанова про арешт майна боржника не виносилась.

Встановити повні дані виконавчого провадження за яким виносилась 24.04.2002 року постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції АА 440844 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , немає можливості, оскільки перевіркою даних в автоматизованій системі виконавчого провадження, а також перевіркою книг передачі виконавчих проваджень державному виконавцеві відсутні будь-які дані щодо виконавчих проваджень на боржника ОСОБА_1 до 2003 року.

Відповідно до пп. 9.9-9.13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року, виконавчі провадження, які перебували на виконанні у відділі до 2017 року знищені, у зв`язку з закінченням строку зберігання, термін зберігання становить три роки.

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Спеціальним законом, котрий визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.04.1999 року за№ 606-ХІV, котрий діяв станом на дату примусового виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.38 Закону №606-ХІV зазначено, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, вищевказаними положеннями закону на державного виконавця покладено обов`язок щодо зняття (скасування) арешту майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 (далі - Інструкція №74/5) (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувану чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту накладеного на майно боржника.

Таким чином, відповідно до зазначеної статті та положень Інструкції №74/5 головний державний виконавець, завершуючи виконавче провадження, зобов`язаний був зняти накладений на майно позивачки арешт

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, а саме: відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою від 24.04.2002 року (номер запису про обтяження: 3812733), державним виконавцем зняті не були.

02.06.2016 року було прийнято Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції № 1404-VIII.

Згідно з п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 07.03.2018 року (надалі Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виконавче провадження, у рамках якого державним виконавцем накладено арешт на майно скаржника, давно завершені та знищені, що не заперечується і підтверджується листом Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області.

А отже, його відновлення неможливе, тоді як в силу вимог закону накладений органом ДВС арешт на майно боржника підлягає зняттю (скасуванню) саме в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

За таких обставин суд вважає доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (більше 20 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що не зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов`язання державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника.

Зважаючи на те, що матеріали виконавчого провадження знищені, внаслідок чого Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позбавлений можливості вчиняти будь-які дії щодо вказаного виконавчого провадження, тому скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності зазначеного Відділу не підлягає задоволенню.

За вказаних обставин, скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якого діє адвокат Юхимчук Вікторія Вікторівна, на дії державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт та відповідну заборону відчуження усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця ВДВС Криворізького управління юстиції серії АА №62982 (знято з оригіналу серії АА №440844) та внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко