Справа № 204/5763/23
Провадження № 2/204/183/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

05 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Донецькій області, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2023 року Донецький державний університет внутрішніх справ звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , визначивши третьою особою Головне управління Національної поліції в Донецькій області, із вимогою про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі (а. с. 1-6).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до наказу № 288 від 19 серпня 2020 року відповідача було зараховано студентом Донецького державного університету внутрішніх справ, та з метою вдосконалення порядку підготовки здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, як здійснюють підготовку поліцейських за державним замовленням, між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області та відповідачем було укладено контракт про здобуття освіти у Донецькому державному університеті внутрішніх справ від 01 вересня 2020 року № 801/2020. Згідно умов контракту, виконавець зобов`язався забезпечити навчання особи згідно освітньо-професійною програмою; замовник зобов`язався забезпечити проходження практики та стажування, призначити особу на посаду, проінформувати виконавця - інститут про звільнення особи протягом трьох років після закінчення навчання тощо, а особа зобов`язалась виконувати в повному обсязі освітньо-професійну програму, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, службової та навчальної дисципліни, після закінчення навчання прибути до місця призначення, приступити до виконання службових обов`язків, відпрацювати не менше трьох років тощо. Позивачем обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Наказом ректора від 15 червня 2022 № 239 о/с ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 15 червня 2022 року. Проте, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, відповідачем не оплачені. Загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення та витрат на оплату комунальних послуг складає 49430 гривень 16 копійок, які позивач прохає стягнути з відповідача разом із судовими витратами по справі у сумі 2684 гривні.

Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 годину 40 хвилин 17 жовтня 2023 року (а. с. 46), копія якої надіслана учасникам справи 22 вересня 2023 року за вихідним № 29180/23-вих/2/204/2051/23 (а. с. 47).

03 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи ОСОБА_2 (а. с. 54-55), в яких він позовні вимоги підтримує, прохає суд їх задовольнити.

В поясненнях зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Разом з цим, зазначає, що приписами ч. 5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Крім того, вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, пунктом 1 якого передбачено, що він визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Вказує, що оскільки відповідача наказом ректора Донецького державного університету внутрішніх справ від 15 червня 2022 № 239 о/с відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України),то останній зобов`язаний відшкодувати визначені законодавством витрати, пов`язані із його утриманням у вищому навчальному закладі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але у позовній заяві (а. с. 6) просив розглянути справу за його відсутності, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 67), причини неявки суду не відомі.

У судове засідання представник третьої особи не з`явився, у письмових поясненнях прохав суд про розгляд справи за його відсутності (а. с. 55).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що 19 серпня 2020 року наказом № 289 о/с ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту МВС України та з метою вдосконалення порядку підготовки здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за державним замовленням, між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області (а. с. 7-8) та, відповідачем було укладено контракт про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті внутрішніх справ від 01 вересня 2020 року № 801/2020 (а. с. 11-12).

Згідно з умовами контракту, виконавець зобов`язався забезпечити навчання особи згідно освітньо-професійною програмою; замовник зобов`язався забезпечити проходження практики та стажування, призначити особу на посаду, проінформувати виконавця - інститут про звільнення особи протягом трьох років після закінчення навчання тощо, а особа зобов`язалась виконувати в повному обсязі освітньо-професійну програму, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, службової та навчальної дисципліни, після закінчення навчання прибути до місця призначення, приступити до виконання службових обов`язків, відпрацювати не менше трьох років тощо.

Позивачем обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі.

Наказом ректора від 15 червня 2022 року № 239 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України з 15 червня 2022 року (а. с. 10).

Проте, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, відповідачем не оплачені. Загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення та витрат на оплату комунальних послуг складає 49430 гривень 16 копійок (а. с. 13).

26 грудня 2022 року Донецьким державним університетом внутрішніх справ було направлено ОСОБА_3 повідомлення № 5180 про зобов`язання відшкодувати протягом 20 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у Донецькому юридичному інституті МВС України у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки - розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського та договір № 18-01/23 від 01 січня 2023 року про розстрочення платежу витрат на утримання, який запропоновано укласти у разі неможливості відшкодування витрат у 20-ти денний термін (а. с. 14-15).

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вже судом встановлено, 19 серпня 2020 року наказом № 289 о/с ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту МВС України та з метою вдосконалення порядку підготовки здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за державним замовленням, між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області (а. с. 7-8) та, відповідачем було укладено контракт про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті внутрішніх справ від 01 вересня 2020 року № 801/2020 (а. с. 11-12).

Пізніше, наказом ректора від 15 червня 2022 року № 239 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України з 15 червня 2022 року (а. с. 10).

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 1 зазначеного Порядку визначено, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Тобто звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є підставою відшкодування особою витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, яке здійснює підготовку поліцейських.

Крім того, пунктом 5 даного Порядку визначено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунку для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи або вручене такій особі особисто.

Як, вбачається з матеріалів справи таке повідомлення Донецьким державним університетом внутрішніх справ було направлено відповідачу 26 грудня 2022 року (а. с.14-15).

Відповідно до вимог п. 3 вищевказаного Порядку, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Відповідно до вимог п. 4 вказаного Порядку, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Так, з довідки про витрати на утримання курсанта ОСОБА_1 за період 01 вересня 2020 року по 15 червня 2022 року навчання у Донецькому юридичному інституті МВС України стверджено, що вартість фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, становить: сума витрат на утримання за 2020/2021 навчальний рік становить 30025 гривень 44 копійки, з яких: грошове забезпечення становить 2577 гривень 54 копійки; речове забезпечення 10224 гривні 25 копійок; продовольче забезпечення 12420 гривень 12 копійок, медичне забезпечення 133 гривні 91 копійка; комунальні витрати 4669 гривень 62 копійки. Сума витрат на утримання за 2021/2022 навчальний рік становить 19404 гривні 72 копійки, з яких: грошове забезпечення становить 1601 гривня 18 копійок; речове забезпечення 4105 гривень 40 копійок; продовольче забезпечення 9429 гривень 70 копійок, медичне забезпечення 0 гривень; комунальні витрати 4268 гривень 44 копійки. Таким чином, загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення та витрат на оплату комунальних послуг ОСОБА_1 в Донецькому державному університеті внутрішніх справ складає 49430 гривень 16 копійок.

Після звільнення зі служби в поліції відповідач не відшкодував вказану суму витрат добровільно у визначений законодавством строк.

Відповідно до вимог п. 8 Порядку, у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася така особа.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормами ч. 1 ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. ОСОБА_1 з 01 вересня 2020 року по 14 червня 2022 року включно навчався у Донецькому державному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання, проте не виконав покладений на нього контрактом обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Позивачем надано довідку про розрахунок витрат на утримання відповідача. Отже, оскільки відповідач порушив умови контракту, вчасно не сплатив грошові кошти, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, відповідач має сплатити на користь позивача, суму боргу за фактичні витрати на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг, яке він реалізував, звернувшись до суду, натомість відповідач заявлені позивачем вимоги не спростував. З цих підстав, позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь вартості утримання останнього в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 49430 гривень 16 копійок, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим.

Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2684 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Донецького державного університету внутрішніх справ (87517, Донецької області, м. Маріуполь, пр-т Луніна, буд. 89; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа Головне управління Національної поліції в Донецькій області (87517, м. Маріуполь, пр-т Нахімова, буд. 86; ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Донецького державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі у розмірі 49430 (сорок дев`ять тисяч гривень чотириста тридцять) гривень 16 (шістнадцять) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Донецького державного університету внутрішніх справ сплачений судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача протягом двадцяти днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна