Номер провадження: 22-ц/813/1396/24
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Карташова О.Ю. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Стахової Н.В.

розглянувши заяву адвоката Врони Андрія Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю. у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 березня 2023 року

у цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно та переведення прав та обов`язків покупця,

в с т а н о в и в :

У провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно та переведення прав та обов`язків покупця, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Врона Андрій Валентинович.

02 травня 2024 року до Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Врони А.В. надійшла заява про відвід головуючого у справі - судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю.

В обґрунтування заяви про відвід зазначено, що скаржнику ОСОБА_1 , зі слів знайомих, стало відомо те, що позивач ОСОБА_2 неодноразово розповідав їм, що ОСОБА_1 не має шансів виграти в судах спори між ними, адже ОСОБА_2 вживає заходи для винесення потрібного для нього рішення, в тому числі і для отримання рішення апеляційного суду у справі № 947/20577/22 за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про переведення прав та обов`язків покупця нерухомого майна. Тому вважає, що дії головуючого можуть бути упередженими та необґрунтованими.

Перевіривши заяву про відвід, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя й об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки в статті 6 Конвенції закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді й до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

При цьому не можуть бути підставами для відводу колегії суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтвердженні належними й допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 07 травня 2020 року у справі № 826/12191/18.

Підстави для відводу суддів викладені в статті 36 ЦПК України, а саме:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Дослідивши наведені у заяві представника ОСОБА_1 адвоката Врони А.В. підстави для відводу головуючого судді Карташова О.Ю., колегія суддів приходить до висновку про те, що мотиви заяви є необґрунтованими та мають характер припущень, які не грунтуються на доказах, тому не можуть бути підставою для відводу головуючого судді.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним питання про відвід, заявлений судді Карташову О.Ю. передати на розгляд судді у порядку, визначеному ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Керуючись ст. 33, ст. 36, ст. 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву адвоката Врони Андрія Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю. визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова

Н.В. Стахова