Провадження № 2/201/1297/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 01 грудня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 19.05.2023 року, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в Соборному районі м. Дніпра, на вул. Набережна Перемоги, в районі будинку № 130, водій автомобіля «ГАЗ» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , при виїзді з прилеглої території будинку на головну дорогу, не надав переваги в русі мотоциклу «Yamaha» р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. ДТП сталася із вини водія автомобіля «ГАЗ» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , що встановлено та підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.06.2023 року (справа № 201/6271/23), згідно із якою водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП був пошкоджений мотоцикл «Yamaha» р/н НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 та позивачу заподіяний матеріальний збиток, розмір якого визначений судовим експертом автотоварознавцем Крутінь В.І. у Висновку № 9676 судового експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 16.10.2023 року. Згідно Висновку № 9676 від 16.10.2023 року, вартість відновлювального ремонту становить 266 009 грн. 97 коп., що перевищує ринкову вартість мотоциклу на момент ДТП 171 331 грн. 59 коп., а тому розмір матеріального збитку дорівнює вартості мотоциклу на момент ДТП, що становить 171 331 грн. 59 коп. Вартість мотоциклу «Yamaha» р/н АЕ3001JB після ДТП у пошкодженому стані судовим експертом визначена у розмірі 83 046 грн. 11 коп. А тому, позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі, що є різницею між вартістю мотоциклу до ДТП (171 331 грн. 59 коп.) та вартістю мотоциклу після ДТП (83 046 грн. 11 коп.), що становить 88 285 грн. 48 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-214580414 від 12.05.2023 р. у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна». 14.08.2023 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» виплатила на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 65 870,63 грн. А тому, сума недоплати страхового відшкодування становить 22 414 грн. 85 коп., яку позивач просить стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та в порядку додаткової (субсидіарної) відповідальності із ОСОБА_2 , як особи відповідальної за завданий збиток та винуватця ДТП. Також, позивачем заявлені позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення пені у розмірі 2 456 грн. 43 коп. із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення. Крім цього, позивач просить стягнути із відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі, які складаються із витрат по оплаті послуг судового експерта у розмірі 8 000 грн. 00 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп. та 500 грн. 00 коп. за участь адвоката у кожному судовому засіданні, та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

23.01.2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, в якій він вказав, що заявлені позовні вимоги визнає і просить усі заявлені позовні вимоги стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», так як на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована.

ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» і зменшити розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

06.02.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та підтримав заявлені позовні вимоги.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 грудня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді від 05 грудня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

04 квітня 2024 року представник позивача до суду подав заяву про розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити.

23 січня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, стягнути заявлені позовні вимоги із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» в повному обсязі.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» і зменшити розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 19.05.2023 року, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в Соборному районі м. Дніпра, на вул. Набережна Перемоги, в районі будинку № 130, водій автомобіля «ГАЗ» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , при виїзді з прилеглої території будинку на головну дорогу, не надав переваги в русі мотоциклу «Yamaha» р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ГАЗ» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , що встановлено та підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.06.2023 року у справі № 201/6271/23, згідно із якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті ДТП пошкоджений мотоцикл «Yamaha» р/н НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» за полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР-214580414 від 12.05.2023 р.

Відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР-214580414, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлена у розмірі 160 000 грн. 00 коп, франшиза 0,00 грн.

З метою визначення розміру завданої шкоди внаслідок даного ДТП була проведена судовим експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І. (Свідоцтво № 1382 від 30.10.2009 року видане Міністерством Юстиції України) судова експертиза, в порядку ст. ст. 102, 106 ЦПК України. Згідно із складеним судовим експертом Висновком № 9676 судового експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 16.10.2023 року, який підготовлено для подання до суду, в якому експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 КК України, то вартість матеріального збитку нанесеного власнику мотоциклу «Yamaha» р/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 171 331 грн. 59 коп., що дорівнює ринковій вартості колісного транспортного засобу на момент пошкодження у зв`язку із тим, що вартість відновлювального ремонту (266 009 грн. 97 коп.) не менша ринкової вартості мотоциклу. Ринкова вартість мотоциклу «Yamaha» р/н НОМЕР_2 в пошкодженому стані становить 83 046 грн. 11 коп.

Таким чином, згідно Висновку № 9676 від 16.10.2023 року вартість відновлювального ремонту становить 266 009 грн. 97 коп., що перевищує ринкову вартість мотоциклу на момент ДТП 171 331 грн. 59 коп., а тому розмір матеріального збитку дорівнює вартості мотоциклу на момент ДТП, що становить 171 331 грн. 59 коп.

Вартість мотоциклу «Yamaha» р/н АЕ3001JB після ДТП у пошкодженому стані судовим експертом визначена у розмірі 83 046 грн. 11 коп.

Позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі, що є різницею між вартістю мотоциклу до ДТП 171 331 грн. 59 коп. та вартістю мотоциклу після ДТП 83 046 грн. 11 коп., що становить 88 285 грн. 48 коп., відповідно до положень ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

14.08.2023 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» виплатила на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 65 870,63 грн.

Враховуючи вищевикладене, то позивач просить стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» недоплачений розмір страхового відшкодування та в порядку додаткової (субсидіарної) відповідальності із ОСОБА_2 , як особи відповідальної за завданий збиток та винуватця ДТП суму матеріальної шкоди у розмірі 22 414 грн. 85 коп.

Також, позивач просить стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» пеню за прострочення виплати страхового відшкодування, так як з заявою про страхове відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» 19.05.2023 року, а виплату страхового відшкодування страхова компанія повинна була здійснити до 17.08.2023 року (включно), протягом 90 днів із дати отримання заяви про страхове відшкодування, згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так як в повному обсязі ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» не здійснила виплату страхового відшкодування, то на недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 22 414 грн. 85 коп. позивач нараховує пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення, що становить 2 456,43 грн., що передбачено ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім цього, позивач просить стягнути із відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі, які складаються із витрат по оплаті послуг судового експерта у розмірі 8 000 грн. 00 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп. та 500 грн. 00 коп. за участь адвоката у кожному судовому засіданні, та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з вимогами п.1), п. 3).ч.1 ст.129 Конституції України одними з основних засад судочинства є:1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Відповідно до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування.

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Відповідно до ст. 34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Судом встановлено, що була проведена на замовлення позивача, в порядку ст. 102 та ст. 106 ЦПК України, судова автотоварознавча експертиза по визначенню розміру завданого матеріального збитку внаслідок ДТП власнику пошкодженого транспортного засобу мотоциклу «Yamaha» р/н НОМЕР_2 . Згідно із Висновком № 9676 судового експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 16.10.2023 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І., який підготовлено для подання до суду, в якому експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 КК України, то вартість матеріального збитку нанесеного власнику мотоциклу «Yamaha» р/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 171 331 грн. 59 коп., що дорівнює ринковій вартості колісного транспортного засобу на момент пошкодження у зв`язку із тим, що вартість відновлювального ремонту не менша ринкової вартості мотоциклу. Ринкова вартість мотоциклу «Yamaha» р/н НОМЕР_2 в пошкодженому стані становить 83 046 грн. 11 коп.

Таким чином, згідно Висновку № 9676 від 16.10.2023 року вартість відновлювального ремонту становить 266 009 грн. 97 коп., що перевищує ринкову вартість мотоциклу на момент ДТП 171 331 грн. 59 коп., а тому розмір матеріального збитку дорівнює вартості мотоциклу на момент ДТП, що становить 171 331 грн. 59 коп.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вищезазначеної норми закону позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі, що є різницею між вартістю мотоциклу до ДТП 171 331 грн. 59 коп. та вартістю мотоциклу після ДТП 83 046 грн. 11 коп., що становить 88 285 грн. 48 коп.

Так як, ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», 14.08.2023 року сплатила на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 65 870,63 грн., то сума недоплати страхового відшкодування становить 22 414 грн. 85 коп., яку позивач має право стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення, що становить 2 456 грн. 43 коп.

Відповідачем, ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», у відзиві на позовну заяву зазначається, що страховиком виконано свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування у повному обсязі та сплачене страхове відшкодування у розмірі 65 870 грн. 63 коп., з розрахунку 170 915 грн. 33 коп. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) 105 044,70 грн. (ринкова вартість ТЗ після ДТП), що визначено у Звіті № YD05623 від 09.08.2023 року про визначення вартості відновлювального ремонту, складеного на замовлення страховика.

Але, суд не бере до уваги наданий страховиком Звіт № YD05623 від 09.08.2023 року в силу того, що він складений не в порядку ст. 102 і ст. 106 ЦПК України, його складав ФОП ОСОБА_3 , який не є судовим експертом-автотоварознавцем, на відміну від судового експерта Крутінь В.І., який робив судову експертизу на замовлення позивача. У Звіті № YD05623 від 09.08.2023 року ФОП ОСОБА_3 не підписувався про те, що він обізнаний та несе кримінальну відповідальність за ст. 384, ст. 385 КК України.

Згідно правового висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 16.11.2022 р. по справі № 335/2566/18, то при складанні висновку експертного дослідження треба дотримуватися вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, яка передбачає повідомлення експерта про кримінальну відповідальність та наявність вказівки в дослідженні, що воно подається до суду. Подібні положення містяться і в процесуальних кодексах. Якщо ж таких відомостей не має, то суд може не брати його до уваги.

Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 р. по справі № 904/684/18, наголосив на тому, що якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України, то такий висновок є недопустимим доказом.

Також, про твердження, що у висновку експерта має міститись застереження, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок зазначив Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 р. по справі № 522/1029/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 р. по справі № 712/4126/22 зазначила, що у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок № 9676 від 16.10.2023 року складений судовим експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І. на замовлення позивача відповідає усім вищезазначеним вимогам, а тому суд бере його до уваги при визначенні розміру завданого матеріального збитку, надає йому перевагу і вважає правильним стягнення матеріальної шкоди на підставі цього Висновку.

Суд не може взяти подані заперечення відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» до уваги, щодо виконання свого обов`язку по виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, оскільки вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Твердження відповідача про те, що судовий експерт ОСОБА_4 у Висновку № 9676 від 16.10.2023 року на дослідження взяв не ту модель мотоциклу не знаходять свого підтвердження, так як у розділі «Технічний огляд та ідентифікація колісного транспортного засобу» у Висновку № 9676 від 16.10.2023 року зазначено, що ідентифікаційному номеру НОМЕР_4 відповідає КТЗ Yamaha YZF-R6S FZ6 N. В ремонтній калькуляції Audatex № 3001 від 16.10.2023 р. додаток № 2 до Висновку № 9676 від 16.10.2023 року судовий експерт ОСОБА_4 вказує марку і модель КТЗ: YAMAHA, FZ1/FZ6. Аналогічні дані та інформація вказана і в ремонтній калькуляції Audatex № 083010-041 від 19.05.2023 р., додаток № 2 до Звіту № YD05623 від 09.08.2023 р. зробленого ФОП ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», що свідчить про проведення дослідження належного і вірного транспортного засобу, який був пошкоджений внаслідок ДТП, що сталася 19.05.2023 року.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що із заявою про страхове відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» 19.05.2023 року, а тому виплату страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» повинна була здійснити до 17.08.2023 року (включно), тобто протягом 90 днів із дати отримання заяви про страхове відшкодування. Так як, в повному обсязі ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» не здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 88 285 грн. 48 коп., то на недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 22 414 грн. 85 коп. нараховується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення, що становить 2 456,43 грн.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом в ході розгляду даної цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 в силу того, що на момент ДТП він мав чинний поліс ОСЦПВВНТЗ № ЕР-214580414 укладений із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна». Ліміт відповідальності по даному полісу за шкоду заподіяну майну потерпілого встановлений у розмірі 160 000 грн. 00 коп., розмір франшизи 0,00 грн. А тому, усі заявлені позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди знаходяться в межах ліміту відповідальності по полісу ОСЦПВВНТЗ та не відносяться до сум, які не покриваються згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц).

За висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2021р. у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

В силу ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, які складаються із витрат по оплаті послуг судового експерта у розмірі 8 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9676 від 20.09.2023 року, витрат по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп., витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн. 00 коп., що підтверджується укладеним між позивачем та адвокатом Константиновим Р.Д. договором про надання правової (правничої) допомоги № 25/10/23 від 25.10.2023 р., додатковим договором № 1, в якому узгоджено гонорар адвоката у розмірі 12 000 грн. 00 коп., актом про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 29.11.2023 р., в якому визначені надані послуги та квитанція № 25/10/23-1 від 25.10.2023 р. про оплату правової (правничої) допомоги у розмірі 12 000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 81,141,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) страхове відшкодування у розмірі 22 414 грн. 85 коп. та пеню у розмірі 2 456 грн. 43 коп., а всього 24 871 грн. 28 коп.

Стягнути з Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати по справі, які складаються із витрат по оплаті послуг судового експерта у розмірі 8 000 грн. 00 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп., витрат по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», , адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9;

Суддя Федоріщев С.С.