КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/5509/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5012/2024Головуючий у суді першої інстанції - Виниченко Л.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Головачов Я.В., Невідома Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кравчук Дариною Василівною, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом ддо ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною 23 років поки він продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 23.11.2002 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вересні 2020 року позивачем та ОСОБА_3 було укладено Договір № 7313923-С-І-29 про навчання у закладі вищої освіти у «Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця», відповідно до якого термін навчання до 30.06.2025. Вартість навчання за весь його строк становить 200 000 грн, а вартість навчання за один рік становить 40 000,00 грн. Позивачем було сплачено вартість першого року навчання у розмірі 40 000,00 грн.

Позивач несе витрати на забезпечення дитини самостійно, натомість відповідач не бажає приймати участь у всебічному розвитку, вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом (а.с. 1-4, 31-34).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2023 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця, починаючи з 05.07.2022 по 30.06.2025. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню (а.с. 154-156зв.).

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2023 заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 755/5509/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. У іншій частині заявлених вимог відмовлено (а.с. 184-186зв.).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 1 500,00 грн щомісячно на період навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця, починаючи з 05.07.2022 по 30.06.2025. Вказує, що при ухваленні рішення суд не врахував важкість життєвих обставин відповідача, а саме, останній є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, інвалідність в наслідок війни. Через інвалідність та слабкий стан здоров`я, відповідач повинен регулярно проходити курс лікування та приймати ліки на постійній основі, що потребує великих грошових затрат. Окрім того, на утриманні відповідача перебуває двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертає увагу на те, що окрім аліментів на утримання дитини, відповідач залишив сину частину квартири, у якій наразі проживає позивач із сином, і за яку відповідач сплачує комунальні послуги (а.с. 190-194).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 35).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2009 по справі № 2-1892/1 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2009 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 37-37 зв.).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2010 у справі № 2-421/2010 між сторонами встановлено порядок користування вищевказаною квартирою АДРЕСА_1 , зокрема виділено в користування ОСОБА_1 кімнату житловою площею 10,0 кв.м., ОСОБА_2 виділено в користування житлову кімнату площею 15,2 кв.м., місця загального користування залишено у спільному користуванні (а.с. 109-112).

28.09.2020 між Національним медичним університетом імені О.О.Богомольця, ОСОБА_3 , як вступником, та позивачкою ОСОБА_2 , як законним представником, укладено Договір про надання платної освітньої послуги та Договір № 7313923-С-1-20 про навчання у закладі вищої освіти (а.с. 39-39 зв., 40-40 зв.).

Пунктами 1, 2 Розділу ІІІ Договору про надання платної освітньої послуги визначено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 200 000 грн. Вартість освітньої послуги за кожен календарний рік окремо становить 40 000 грн.

Відповідно до положень п. 2 договору про навчання у закладі вищої освіти, заклад бере на себе зобов`язання здійснити підготовку вступника за очною (денною) формою навчання у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця (м. Київ) в строк з «01» вересня 2020 р. по «30» червня 2023 р.

Згідно довідки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 13.10.2022 № 127, ОСОБА_3 є студентом 3 курсу стоматологічного факультету денної форми навчання, тривалість навчання з 01.09.2020 по червень 2025 року (а.с. 48).

ОСОБА_1 з 23.10.2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (а.с. 100).

Від вищевказаного шлюбу відповідач має двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 101-103).

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни (а.с. 95).

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 425745 від 21.01.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено другу групу інвалідності довічно, визначено можливість роботи в спеціально створених умовах, рекомендовано відновне лікування та облік у кардіолога (а.с. 97).

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 262990421 від 24.06.2021, № 281439240 від 27.10.2021, відповідачу на праві власності належать 1/5 частка квартири АДРЕСА_2 та частка квартири АДРЕСА_1 (а.с. 43-45, 107, 108).

Відповідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про доходи пенсіонера від 29.10.2021 № 5495/1, розмір пенсії відповідача у вересні та жовтні 2021 становив 13 420,10 грн. (а.с. 131, 132).

Відповідач визнає позов у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно.

Частинами 1 - 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

продовження дітьми навчання (форма навчання може бути як денна, так і заочна (постанова Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16-ц).

потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Така позиція закріплена безпосередньо в п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі - Постанова Пленуму ВСУ), а також в постановах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 та від 20.05.2020 у справі № 635/1139/17.

Якщо при розгляді судової справи буде встановлено, що дитина навчається у ВНЗ заочно, але ніде не працює і при цьому має можливість працевлаштування, необхідність надання такій дитині матеріальної допомоги може бути під сумнівом. Також якщо повнолітня дитина перебуває, наприклад, на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету, дані обставини не надають їй право претендувати на аліменти на підставі ст. 199 СК України (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справ № 635/1139/17).

У даному випадку вбачається, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зарахований до навчального закладу у вересні 2020 року, навчається на денній формі, тобто, він сам не має можливості працевлаштуватись та забезпечувати свої нагальні потреби під час здобуття вищої освіти, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.

Відповідач, як і у відзиві на позовну заяву так і в апеляційній скарзі визнає позовні вимоги в частині 1 500,00 грн, посилаючись на незадовільний стан свого здоров`я, залишення сину частини квартири, за яку він сплачує комунальні послуги та наявність малолітніх дітей від іншого шлюбу.

Однак, зазначені обставини не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги з огляду на те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження передачі ОСОБА_1 частини квартири сину, ОСОБА_3 , в рахунок аліментів. Добровільне надання своєї частки квартири для користування сину не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про доцільність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції, керуючись ч. 1 ст. 13 ЦПК України, правомірно звернув увагу на те, що позовні вимоги про стягнення аліментів заявлено у частці від доходів відповідача, зокрема у розмірі частки, а не в твердій грошовій сумі, тому у суду відсутні повноваження змінювати заявлені вимоги.

Посилання апелянта на те, що визначений судом розмір аліментів, зокрема, 1/8 частина від усіх доходів відповідача є значно завищеним, враховуючи розмір пенсії по інвалідності, яку отримує відповідач, спростовуються наданою довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 5495/1 від 29.10.2021, із якої вбачається, що станом на жовтень 2021 року пенсія ОСОБА_1 нараховується у розмірі 13 420,00 грн. При цьому, 1/8 частини від нарахованого становить 1 677,50 грн, що не є суттєвим завищенням визнаного розміру аліментів відповідачем (1 500,00 грн).

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову знайшли своє підтвердження.

Також, суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що згідно ст. 192 СК України, та ч. 4 ст. 273 ЦПК України, у разі якщо зміняться обставини, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судовому засіданні доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кравчук Дариною Василівною, залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді