УХВАЛА

01 травня 2023 року

м. Київ

справа № 338/1125/23

провадження № 61-3921ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними дій державного виконавця Богородчанського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дидич Інни Петрівни щодо списання коштів з карткового рахунку для пенсійних виплат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 березня 2024 року через підсистему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано сплати судовий збір, зазначити інших учасників справи інадати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів та докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На виконання ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2024 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», у якому сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Також посилався на те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року перевищує 5 % річного доходу позивача за попередній календарний рік. На підтвердження вказаних обставин надано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 18 березня 2024 року видану ОСОБА_1 за період з 01 кварталу 2023 року по 04 квартал 2023 року.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 367/862/19 вказано, що: «відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір)».

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що до нього не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору саме на момент подання касаційної скарги. Тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір, визначений в ухвалі Верховного Суду від 02 квітня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 136, 260, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 31 травня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар