Провадження № 2/638/297/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення в м. Харкові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору №ML 700/572/2006 від 18.07.2006 року недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2016 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позивач за первісним позовом просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №ML 700/572/2006 від 18.07.2006 в розмірі 23842,60 доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту в сумі 20254,47 доларів США, заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам в сумі 3588,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2016 рік (1 долар США - 26,206713 гривень) складає 624 836,18грн., а також судові витрати. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 18.07.2006 між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Кредитний Договір № ML 700/572/2006. У відповідності до умов Кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 32000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути Банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. Банк виконав зобов`язання, передбачені Кредитним договором, проте ОСОБА_1 не погашено належні до сплати платежі, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитом. Просить суд позов задовольнити.

17.05.2017 представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивач не підтвердив первинними належними та допустимими доказами (первинними документами) обставини надання кредиту, тож вимоги банку не доведені й просив відмовити ПАТ «ОТП БАНК» в задоволені позовних вимог.

17.05.2017 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано у ПАТ «ОТП БАНК» документи.

27.03.2018 ПАТ «ОТП БАНК» надав до суду витребувані документи та письмові пояснення.

21.05.2018 представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду доповнення до заперечень на позовну заяву, в яких виклав позицію щодо витребуваних судом у ПАТ «ОТП БАНК» документів.

20.06.2018 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи, призначено експертизу кредитного договору № ML 700/572/2006 від 18.07.2026. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

06.12.2019 Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у зв`язку із тим, що експертне дослідження проведено, поновлено провадження у справі.

Висновок експерта жодним чином не підтвердив позицію ОСОБА_1 та не спростував обставини, викладені в позовній заяві Банку.

28.01.2020 представник позивача за первісним позовом подав до суду клопотання в якому повідомив про те, що Банк змінив своє повне найменування з Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК» на Акціонерне товариство «ОТП БАНК» й надав засвідчену копію зі статуту (витяг щодо правонаступництва).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву. В обґрунтування зустрічної позовної заяви вказано, що підписання кредитного договору стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав Позивача, як споживача кредитної послуги з боку Банку. Посилається на ст. 628 ЦК України, ч. 4 ст. 11 Закон України "Про захист прав споживачів». Вказує, що в кредитному договорі повинно зазначатися: сума кредиту; детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. Зазначає, що з кредитного договору вбачається, що при його укладенні сторони домовилися про суму кредиту в розмірі 32 000, 00 доларів США та розмір відсотків 11,00% річних. Зробивши перерахунок щомісячної суми мінімально необхідного платежу, ОСОБА_1 вважає, що Банк ввів його в оману, зазначивши у Додатку 1 до кредитного Договору щомісячну суму до сплати у розмірі 367,08 доларів США 08 центів. ОСОБА_1 вважає, що у дійсності за зазначеними у Договорі умовами щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 363,72 доларів США. Враховуючи, що загальний строк кредитного договору становить 180 місяців, ОСОБА_1 вважає, що Банк зобов`язав його подарувати Банку 606 доларів США 03 центів. Зазначає, що фактично сума щомісячного мінімально необхідного платежу дорівнює іншій відсотковій ставці у розмірі 11,17%. Тому він вважає, що сторони не дійшли згоди щодо відсоткової ставки і такий договір не можна вважати дійсним. ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 229-233 ЦК України, зазначає, що місце має умисел у тому, що Банк скрив від нього реальну відсоткову ставку з метою отримання додаткового незаконного прибутку за цим Договором, шляхом визначення щомісячного платежу, що не відповідає відсотковій ставці, визначеної за договором. Якби ОСОБА_1 в момент підписання договору знав, що насправді щомісячний платіж відповідатиме ставці 11,17%, а не 11,00%, як зазначено в Договорі, то не підписав би договір. Підписання договору з прихованою банком умовою переплати (дарування) Банку суми у розмірі 606,03 доларів США є для нього істотною обставиною. Істотними умовами укладеного сторонами кредитного договору, зокрема, є відсоткова ставка та ціна договору. Мотивом обману, було отримання Банком прихованого додаткового прибутку в вигляді завищеної процентної ставки. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Факт приховування важливої інформації перед підписанням договору та невідповідність встановленим між сторонами у договорі умовам до фактично встановлених з метою отримання прихованого прибутку і є умислом в діях Банку. На думку ОСОБА_1 з боку Банку були вчинені дії, які не тільки мають ознаки порушення принципів добросовісності, розумності, законності та прав споживача, а й ознаки шахрайства. ОСОБА_1 просить визнати недійсним кредитний договір №ML 700/572/2006 від 18.07.2006, укладений між Акціонерним Комерційним Банком «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 .

31.03.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про визнання кредитного договору № ML 700/572/2006 від 18.07.2006 недійсним об`єднано з первісним позовом.

АТ «ОТП БАНК» скористався своїм правом на подання відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій висловив свою незгоду з позицією ОСОБА_1 . Відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити у його задоволенні, оскільки сторонами визначено для розрахунку ануїтетного платежу метод «факт/360», а ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві було застосовано формулу для розрахунку платежу, яка не визначена сторонами договору. Крім того, позивач за зустрічним позовом посилається на норми Законів, в редакції, що не була чинна на момент оскаржуваного договору.

В червні 2021 АТ «ОТП БАНК» подав до суду Заяву, в якій, пояснюючи, що за час розгляду справи вже сформувалась позиція Верховного суду щодо справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами у валюті, просив суд ухвалити рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-700/572/2006 від 18.07.2006р. в Доларах США, а саме: станом на 16.09.2016р. 23 842,60 Доларів США, з яких, сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 254,47 доларів США, сума заборгованості з нарахованих за користування кредитними коштами відсоткам у розмірі 3 588,13 доларів США.

01.02.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

22.05.2024 у судове засідання представник Акціонерного товариства «ОТП БАНК» не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечував в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.07.2006 між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав і обов`язків якого на даний час є Акціонерне товариство «ОТП Банк» укладено Кредитний Договір № ML 700/572/2006. У відповідності до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит У розмірі 32000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язався повернути Банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. Банк виконав зобов`язання і надав ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується кредитною заявкою та виписками по рахунку позичальника. ОСОБА_1 зобов`язався повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, визначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором. Згідно з п. 1.5.1. частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів. В порушення умов Кредитного договору ОСОБА_1 не погашено належні до сплати платежі в зв`язку з чим виникла заборгованість. АТ «ОТП БАНК», з урахуванням Заяви вих. №731-6/1003 від 16.06.2021, пред`явив вимоги до ОСОБА_1 про виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі, а саме: станом на 16.09.2016 23 842,60 Доларів США, з яких, сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 254,47 доларів США, сума заборгованості з нарахованих за користування кредитними коштами відсоткам у розмірі 354,07 доларів США.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно з статтею 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк.

ОСОБА_1 не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимоги зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з наступних підстав:

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 не заперечує щодо отримання кредитних коштів, проте робить свій перерахунок щомісячного платежу, зазначаючи, що АТ «ОТП БАНК» ввів його в оману.

Суд, дослідивши умови кредитного договору, взявши до уваги письмові пояснення сторін, погоджується із АТ «ОТП БАНК», що ОСОБА_1 зробив розрахунок щомісячного платежу за формулою, відмінною від умов оскаржуваного кредитного договору.

Так, пунктом 4 частини 1 кредитного договору, сторони обрали повернення кредиту ануїтетними платіжками. Відповідно до п. 1.22 «Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України», затверджених постановою Правління НБУ від 18.06.2003р. №255 (в редакції, що діяла на момент укладення оскаржуваного договору), для обрахування процентних доходів і витрат застосовуються три методи визначення кількості днів:

Метод «факт/факт» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році; Метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів; Метод «30/360» передбачає, що для розрахунку використовується умовна кількість днів у році 360, у місяці - 30.

Для розрахування ануїтетного платежу по оскаржуваному кредитному договору, сторонами застосовувався метод - «факт/360», який передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів та відповідає Кредитному договору, яким передбачено «п.1.5.1.3. Якщо дата повернення нарахованих процентів та Кредиту припадає не на Банківський день платежі здійснюються Позичальником в Банківський день, наступний за таким не Банківським днем», тобто строк розрахункового періоду може змінюватись залежно від графіку роботи банківської системи. п. 1.4.1.2 оскаржуваного кредитного договору вказано, що проценти нараховуються за фактичний час користування такими коштами.

Тож, всупереч умовам кредитного договору, ОСОБА_1 розрахував ануїтетні платежі за іншою формулою, що призвело до хибних висновків щодо умов кредитного договору.

Вищевказане не може розцінюватись як навмисне введення другої сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення й не можуть бути підставою недійсності правочину.

ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом кредитного договору та підписанням висловив згоду з його умовами.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1,6 статті81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення первісних позовних вимог та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,12,95,141,259,263-265 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення в м. Харкові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 43) заборгованість за кредитним договором № ML 700/572/2006 від 18.07.2006 року в розмірі 23 842 (двадцять три тисячі вісімсот сорок два) доларів 60 центів США.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 43) судовий збір в розмірі 9 372 (дев`ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 55 коп.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору №ML 700/572/2006 від 18.07.2006 року недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.05.2024 року.

Головуючий: