справа № 619/5780/23
провадження № 2/619/240/24
17 квітня 2024 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А. за участю:секретаря судового засіданняЛоманової І.А.
Справа № 619/5780/23
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
представник позивача: ОСОБА_2 ;
відповідач: ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про визнання особи такою, що не прийняла спадщину.
Стислий виклад позиції сторін.
28 листопада 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Смаля В.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила визнати ОСОБА_3 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , Доказом того що ОСОБА_4 був її чоловіком є запис у свідоцтві про одруження від 17.06.1971. Як спадкоємець першої черги за законом, вона 19.09.2023 звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після свого чоловіка. Відповідно, державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 71262340 та видано Витяг № 74008643 від 19.09.2023. В подальшому від державного нотаріуса вона довідалася, що в матеріалах спадкової справи міститься інформація щодо наявності ще двох спадкоємців за законом, а саме її онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які вважаються такими, що прийняли спадщину за правом представлення (в силу ст. 1266 ЦК України), оскільки на час смерті ОСОБА_4 були зареєстровані разом зі ним у житловому будинку АДРЕСА_1 . Разом з тим, вважає за необхідне зазначити, що реєстрація відповідача ОСОБА_3 за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є доказом прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки останній тривалий час не проживає у вказаному вище житловому будинку, його місце перебування взагалі не відоме, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Вказує, що фізична особа може мати кілька місць проживання. Те, що відповідач на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 , проживала разом із ним можуть підтвердити свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
30 листопада 2023 року було постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 09 год 00 хв 27 грудня 2023 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 22 грудня 2023 року. Витребувано докази.
13 грудня 2023 року до суду надійшла від Золочівської державної нотаріальної контори копія матеріалів спадкової справи № 149/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4
27 грудня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 01.02.2024.
01 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 05.03.2024.
05 березня 2024 року судове засідання відкладено на 14 год 00 хв 14.03.2024.
14 березня 2024 року судове засідання відкладено на 14 год 00 хв 17.04.2024.
У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Смаль В.В. підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Крім того, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялася через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було опубліковано 05.03.2023, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання та не подала відзив, а позивач та її представник не заперечують проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 Одноробівським с/с Золочівського району Харківської області 17.07.1971 зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , про що зроблено відповідний актовий запис № 10, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_9 .
З огляду на свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
19 вересня 2023 року була заведена спадкова справа № 149/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .
З огляду на заяву від 19.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4 , 1949 року народження, який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Довідки Золочівської селищної ради від 26.09.2023 № 02-21/2223, разом з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 15.02.1978 року по день його смерті були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 : онук ОСОБА_5 , 2005 р.н. з 14.12.2011 по теперішній час; онука ОСОБА_3 , 1998 р.н., з 10.07.2001 по теперішній час; дружина ОСОБА_1 , 1950 р.н. з 04.12.1979 по теперішній час.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом установлено, що на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , як позивач ОСОБА_1 так і відповідач ОСОБА_3 були зареєстровані за місцем фактичного проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 . Водночас фактичне місце проживання ОСОБА_3 було відмінним, тривалий час вона не проживала за місцем реєстрації за цією адресою, а місце її проживання взагалі невідоме.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.
Предмет позову це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.
Підстава позову це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.
Предметом позову ОСОБА_1 визначила вимогу про встановлення факту непроживання ОСОБА_3 із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття відповідачем спадщини після померлого ОСОБА_4 .
Однак, виходячи зі змісту позову, позивачка фактично намагалася довести те, що відповідач не є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .
З огляду на викладене у задоволенні позову ОСОБА_1 має бути відмовлено у зв`язку із застосуванням позивачкою способу захисту, який не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України, а посилання позивача на те, що фактичне місце проживання відповідача не має правового значення у цій справі, не є правильним та суперечить змісту частини третьої статті 1268 ЦК України.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 23 квітня 2024 року.
Суддя Є. А. Болибок