Справа № 510/116/24
Провадження № 2/510/873/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Златі Д.С. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2020р. №779 (на земельну ділянку); копія Витягу про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину в Спадковому реєстрі від 07.08.2020р.; копія постанови нотаріуса від 02.10.2020р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_2 ; копія рішення Котловинської сільської ради Ренійського району від 08.12.1993р. про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки для житлової забудови ОСОБА_3 ; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 09.02.2024р.; копія заяви ОСОБА_4 від 08.10.2007р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; копія заяви позивачки від 07.08.2020р. про прийняття спадщини після смерті батька; копія довідки Котловинського сільського голови від 17.06.2020р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день його смерті; копія Витягу зі Спадкового реєстру від 09.10.2007р.; копія витягу зі Спадкового реєстру від 09.10.2007р. (заповіт, спадковий договір не укладалися); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.10.2007р. (дата заведення спадкової справи 09.10.2007р.); копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 ; Інформаційна довідка зі спадкового реєстру від 08.02.2024р.; копія актового запису №14 від 04.10.2019р. про зміну імені ОСОБА_4 на ОСОБА_12 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється донькою нині померлого ОСОБА_3 , відповідачка його колишня дружина. За життя ОСОБА_3 належало майно:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 на підставі рішення Котловинської сільської ради Ренійського району від 08.12.1993р. про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки для житлової забудови.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 була його донька позивачка у справі.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява від 07.08.2020р. про прийняття спадщини після смерті батька. Після спливу строку для звернення за прийняттям спадщини позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.08.2020р. №779 (на земельну ділянку). Спадковий житловий будинок оформити позивачка не змогла у зв`язку із тим, що за життя її батько не зареєстрував належним чином право власності на нерухомість, не отримав належних правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Відповідачка у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка.

Останні роки перед смертю батька позивачка мешкала разом із ним, доглядала за ОСОБА_3 , як донька.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину (на житловий будинок), їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказаний спадковий об`єкт.

Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Перешкодою в оформленні спадкового житлового будинку є також і те, що він за життя спадкодавця не був належним чином зареєстрований на його ім`я.

Отже, після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка її не прийняла та на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті батька у неї були відсутні належно оформлені правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу, по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на будинок, розпорядження щодо його цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ,

що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник