ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 712/10679/22
Провадження № 22-ц/821/609/24
Категорія: 331010300

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Черкаської міської ради

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2024 року ( постановленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пироженка С.А., повний текст рішення складено 16 лютого 2024 року) у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поновлення цивільної дієздатності та звільнення від повноважень опікуна ,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заявлених вимог

13 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності та звільнення від повноважень опікуна.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2015 року її визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікунами її дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_2

З 2019 по 2021 рік працювала на посаді працівника з благоустрою КП «Черкаська дирекція парків», де зарекомендувала себе з позитивної сторони, нарікань з боку сусідів щодо її поведінки не було, в той час як ОСОБА_3 та ОСОБА_2 самоусунулися від виконання обов`язків опікунів.

ОСОБА_1 вказує, що протягом останнього часу почуває себе краще, самостійно веде господарство, утримує квартиру, сплачує комунальні платежі, допомагає знайомим у проведенні ремонтів, оскільки має відповідну кваліфікацію. На даний час після проведеного лікування її психічний стан значно покращився.

Враховуючи наведене, просить суд поновити їй цивільну дієздатність та звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від повноважень опікунів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що за результатами проведення судово-психіатричної експертизи від 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 має прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі органічного маячного розладу, через що не може усвідомлювати значення своїх дій та потребує опіки, тому факт видужання або значного поліпшення психічного стану ОСОБА_1 об`єктивно не підтверджено, а тому вимоги заявниці не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким заяву про поновлення цивільної дієздатності та звільнення від повноважень опікуна задовольнити.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тими ж доводами, що й заява про поновлення цивільної дієздатності та звільнення від повноважень опікуна.

Скаржниця стверджує, що за час недієздатності вона пройшла лікування та її стан значно покращився, вона вважає себе цілком психічно здоровою людиною.

Вважає, що суд першої інстанції помилково посилається на висновок судово-психіатричної експертизи, оскільки при її проведенні експерти не досліджували стан її здоров`я.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною та встановлено над нею опіку та призначено опікунами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Для встановлення психічного стану ОСОБА_1 , за клопотанням заявника у справі було призначено проведення судово-психіатричної експертизи.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №578 від 27 жовтня 2023 року, комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_1 проявів хронічного стійкого психічного розладу у формі органічного маячного розладу (F-06.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) через що на теперішній час вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та потребує встановлення над нею опіки.

Частиною першої статті 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до частин першої-другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно зі статтею 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки і піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із частиною четвертою статті 300 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Як роз`яснено у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року, громадянина може бути поновлено в дієздатності лише при наявності висновку судово-психіатричної експертизи про значне поліпшення його стану здоров`я або видужання.

Вирішуючи заяву про поновлення цивільної дієздатності, суд першої інстанції взяв до уваги обставини справи, надав їм належну правову оцінку, у зв`язку із чим дійшов обгрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_1 не довела значного покращення свого психічного стану, а навпаки, висновок судово-психічної експертизи свідчить про наявність в останньої стійкого психічного розладу, не усвідомлення нею значення своїх дій та потреби в опіці, тому вимоги заяви не підлягають задоволенню.

Доводи скаржниці про те, що при проведенні експертизи експерти не досліджували стан її здоров`я, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №578 від 27 жовтня 2023 року експертом, крім матеріалів справи №712/10679/22, були також досліджені медична картка амбулаторного хворого №5/84 з КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради», медична карта №11/4147 з КНП «П`ятий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги».

За викладених обставин, висновки суду першої інстанції узгоджуються з наявними матеріалами справи та , на переконання колегії суддів , є вірними і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2024 рокуу справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поновлення цивільної дієздатності та звільнення від повноважень опікуна залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 18 квітня 2024 року/