РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1066/24

Номер провадження 2/495/984/2024

17 квітня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд:

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- внести зміни в актовий запис про народження № 427, складений Рязанським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви від 26 квітня 2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «прізвище» вказати: « ОСОБА_4 », в графі «батько» вказати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та обґрунтування позову

ОСОБА_1 , звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, з наступних підстав.

Так, на протязі тривалого часу він перебував з відповідачкою ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах.

Сторони вели спільне господарство, займались вихованням спільних дітей, які у них народились за час сумісного проживання однією сім?єю, а саме:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 квітня 2017 року Рязанським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, актовий запис N? 427.

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 лютого 2020 року Жуковським відділом РАЦС Головного Управління РАЦС Московської області, актовий запис № 8.

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, у зв?язку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , під час здійснення реєстрації народження спільної з відповідачкою ОСОБА_2 дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в органах державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька дитини були зазначені за прізвищем матері, а дані про батька дитини в актовому записі взагалі відсутні.

Станом на теперішній час позивач бажає оформити батьківство щодо спільної з відповідачкою ОСОБА_2 дитини, тому звертається до суду з даною позовною заявою з метою поновлення та захисту своїх прав як батька неповнолітньої доньки.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.08.2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимогу позову визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 , звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, з наступних підстав.

Відповідачем по справі визнається той факт, що на протязі тривалого часу ОСОБА_1 перебував з відповідачкою ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах. Сторони вели спільне господарство, займались вихованням спільних дітей, які у них народились за час сумісного проживання однією сім?єю, а саме:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 квітня 2017 року Рязанським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, актовий запис N?427.

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 лютого 2020 року Жуковським відділом РАЦС Головного Управління РАЦС Московської області, актовий запис № 8.

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не перебували у зареєстрованому шлюбі під час здійснення реєстрації народження спільної з відповідачкою ОСОБА_2 дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в органах державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька дитини були зазначені за прізвищем матері, а дані про батька дитини в актовому записі взагалі відсутні.

Станом на теперішній час позивач бажає оформити батьківство щодо спільної з відповідачкою ОСОБА_2 дитини, тому звертається до суду з даною позовною заявою з метою поновлення та захисту своїх прав як батька неповнолітньої доньки.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд виходить зі змісту ч.2 ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена мамою, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім?я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ( ч. 1 ст. 135 СК ).

У пункті 9 вище вказаної Постанови роз?яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин.

При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта.

В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Таким чином, судом взято до уваги те, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження.

Висновки суду

Даючи оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, які дають підстави вважати, що батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнання відповідачем позову не суперечить Закону (ст.56 СК України) та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Разом з тим, під час ухвалення рішення, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_2 під час розгляду справи визнали позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини та не заперечували проти їх задоволення.

З метою забезпечення стабільності сімейно-правового статусу дитини суд вважає за необхідне внести зміни до актового запису про народження дитини.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 7, 121, 125, 128, 135 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 175-177, 184 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області, батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Внести зміни в актовий запис про народження № 427, складений Рязанським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви від 26 квітня 2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «прізвище» вказати: « ОСОБА_4 », в графі «батько» вказати: громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.Д.Анісімова