Справа №698/171/24
Провадження №2/690/118/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Токар О.М.

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Єрківської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Токар О.М. просять суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 є бабусею неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у її сина ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час їх спільного проживання у незареєстрованому шлюбі. Коли онуку ОСОБА_5 був рік батьки привезли їй дитину на постійне місце проживання, так як мали проблеми у стосунках і часу на виховання сина не залишилося. Перший рік батьки час від часу цікавилися життям сина, а потім зовсім припинили з ним стосунки. ОСОБА_5 перебуває на повному утриманні ОСОБА_1 , вона піклується про нього, забезпечує всім необхідним. Мати хлопчина зовсім не цікавиться життям сина, його потребами та розвитком, не відвідує його та навіть не знає де навчається дитина. Вона свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а тому ОСОБА_1 і звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не бажає бути позбавленою батьківських прав відносно свого сина. Зазначила, що буде намагатися створити належні умови для дитини та почне проживати з нею разом. Відповідачка просить суд не позбавляти її батьківських прав.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Єрківської селищної ради Звенигородського району Черкаської області Філоненко В.В. позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, вважає за доцільним, захищаючи інтереси дитини, позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Заслухавши сторони, представника, свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11), виданого Ватутінським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області 06.04.2018.

З 2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає зі своєю бабусею ОСОБА_1 в смт. Єрки, Звенигоросдкького р-ну, Черкаської обл..

З 04.12.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахований до Єрківського дошкільного закладу «Колосок» та відвідує його по даний час. Дитину до садочку приводила і забирала бабуся, всі питання, пов`язані з навчанням та вихованням дитини також вирішували з нею, що стверджується довідкою Єрківського закладу дошкільної освіти «Колосок» № 253 від 26.10.2023 (а.с.13)

З 2018 ОСОБА_1 разом зі своїм онуком ОСОБА_5 відвідує недільну школу церкви, хлопчик бере участь у дитячих заходах, при цьому батьки дитини ніколи його не супроводжували, ніхто їх не бачив, що стверджується довідкою Автономної Церкви ОСОБА_8 від 06.12.2023 (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_3 не цікавиться життям сина, його здоров`ям, не турбується про його духовний та фізичний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не спілкується з ним, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги. Вона не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання вирішуються позивачем ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Дані обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.01.2024 (а.с.19), з якого вбачається, що ОСОБА_5 проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні, для проживання та перебування дитини створені належні умови, є окрема кімната та спальне місце, достатньо місця для повноцінного проживання та розвитку дитини. ОСОБА_1 усвідомлює відповідальність за життя та здоров`я дитини та прагне у повній мірі створити належні умови для його проживання.

Відповідно до довідки КНП «Єрківська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» Єрківської селищної ради № 01-02/138 від 29.12.2023 (а.с.18) неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обслуговується в закладі з 25.01.2020 по даний час. Дитина відвідує педіатра у супроводі бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

А також дані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_1 , з 2018 з нею проживає онук ОСОБА_5 , батьки дитини залишили проживати дитину з бабусею, сина не відвідують, усунулися від участі в житті дитини, навіть на день народження не приходили, всі свята влаштовує бабуся, яка і утримує свого онука, займається його вихованням та розвитком. ОСОБА_1 повністю взяла на себе опіку за власним онуком, вона супроводжує його до дитячого садка, забирає звідти, водить до церкви, займається організацією підготовки дитини до школи, слідкує за його станом здоров`я.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Єрківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21), виконавчий комітет Єрківської селищної ради, як орган опіки та піклування, керуючись ст. 19, 164 СК України, захищаючи інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вище викладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідача ОСОБА_3 , тобто факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та проаналізувавши відповідні норми права.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності.

Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається.

Разом з тим, суд констатує факт, що відповідач не скористалася правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення її батьківських прав, що свідчить про небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини, тобто про факт винної поведінки відповідача.

Так, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18) визначено поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, зокрема, щодо невиконання матір`ю обов`язків щодо належного піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України.

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Ст. 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Питання про відшкодування судових витрат по справі сторона позивача не ставить.

На підставі наведеного ст. 150, 152, 155, 164, 165 СК України та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 258, 265, 280, 281, 282, 352, 354, 355, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Єрківської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку міста Ватутіне, Черкаської області, паспорт НОМЕР_2 , виданий Ватутінським МС УДМС України в Черкаській області 19 січня 2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.А. Здоровило

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2024 року.