ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5645/24 Справа № 185/7669/23 Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
У Х В А Л А

17 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів: Барильської А.П., Демченко Е.Л.

ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши доповідь судді-доповідача Макарова М.О. про проведення підготовчих дій за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимал-Агро» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимал-Агро» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максимал-Агро» звернулося із апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року, яка не відповідала вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року зазначену скаргу було залишено без руху для надання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вказану ухвалу відповідальна особа суду направила на електронну адресу представника апелянта, яку останній зазначив у своїй апеляційній скарзі.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, згідно довідки про доставку електронного листа, була доставлена на електронну адресу апелянта (в його електронний кабінет) 18 квітня 2024 року, проте недоліки апеляційної скарги усунуто не було.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року (заява N 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу, в розумінні ст. 127 ЦПК України, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, встановлення процесуальних строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі Калашников проти Росії Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2024 року було ухвалене оскаржуване судове рішення.

Товариство отримало копію вказаного рішення суду 01 лютого 2024 року, однак зі скаргою звернулося лише 22 березня 2024 року.

Наведене свідчить, що апелянт звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року порушило строки, визначені законом, а наведені ним підстави для поновлення строку не можна вважати поважними.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимал-Агро» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимал-Агро» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді: А.П. Барильська

Е.Л. Демченко