Справа № 758/3879/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сімпл Мані», про захист прав споживачів

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сімпл Мані», про захист прав споживачів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, запропоновано позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії даної Ухвали усунути виявлені недоліки. Крім того, позивачу роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Причиною залишення позовної заяви без руху стало недотримання позивачем вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України. Так, до позовної заяви не було долучено документ, який підтверджує сплату судового збору, при цьому, у позовній заяві позивач посилалась на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу для звільнення від сплати судового збору при поданні даного позову.

В Ухвалі від 02 квітня 2024 року судом було роз`яснено, що Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами.

Разом з цим, як вбачається з позовної заяви, позивач просила визнати недійсним кредитний договір між нею та відповідачем, а отже, виходить з того, що договір вже було укладено. Таким чином, підставою звернення позивача з даним позовом не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача», оскільки після укладення сторонами кредитного договору виникають інші правовідносини.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Проте, в позовній заяві таке обґрунтування позовних вимог було відсутнє.

Враховуючи вищенаведене, посилання представника позивача на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставним.

Позивачем було заявлено дві вимоги немайнового характеру, отже, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» та актуального розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для усунення недоліків позовної заяви необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, судом було зазначено, що в позовній заяві не конкретизовано зміст позовних вимог, відсутнє їх належне обґрунтування, послідовний викладу обставин на підтвердження позовних вимог.

Зокрема, не було зазначено дату укладення договору, його номер, суму кредиту та взагалі будь-які умови договору. Крім того, вимога про зобов`язання відповідача припинити порушення прав позивача є занадто загальною та не може бути задоволена з огляду на повноваження суду, а зі змісту позовної заяви неможливо встановити, які саме права позивача було порушено та якими діями відповідача.

Ухвали від 02 квітня 2024 року в електронному вигляді було надіслано засобами електронної пошти на електронну адресу представника позивача, зазначену у позовній заяві. Згідно з довідкою про доставку електронного листа від 08.04.2024 року, яка міститься в матеріалах справи, документ доставлено до електронної скриньки представника позивача 08.04.2024 об 11 год.06 хв.

Разом з тим, у встановлений в Ухвалі від 02 квітня 2024 року строк недоліки позовної заяви не усунуто, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач згідно з ухвалою суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сімпл Мані», про захист прав споживачів - вважати неподаною та повернути її разом з доданими до неї матеріалами;

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк