Справа № 291/189/22
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2024 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Митюк О.В.,

секретаря судових засідань Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Ружині цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2

до ОСОБА_3 , ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА

про відшкодування завданої шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Остапчук І.В., який діє в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» про відшкодування завданої шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.2021 року близько 21 год.10 хв. в смт.Ружин по вул.Бірюкова Бердичівського району Житомирської області водій ОСОБА_3 , порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в наслідок чого, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_3 після вказаної дорожньо-транспортної пригоди за його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої (алкогольне пиво, горілку). Стан алкогольного сп`яніння встановлено за допомогою технічного приладу «Драгер», результат огляду 1,78%. Проводилась відео фіксація події за допомогою нагрудної камери (відео реєстратора). В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і його вина у цьому підтверджується постановою Ружинського районного суду Житомирської області у справі №3/291/913/21, яка набрала законної сили.

Відповідно до висновку експерта №8 транспортно-товарознавчої експертизи складеного 01 лютого 2022 року судовим експертом ОСОБА_4 , розмір матеріального збитку складає 16 434 гривні 50 копійок.

Разом з цим, позивач поніс додаткові витрати по оплаті послуг експерта при проведенні транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 4 600 гривні та оплата за надання правової допомоги при підготовці позовної заяви до суду і представництва законних інтересів позивача під час судового розгляду цивільної справи.

Розмір оплати за надання правової допомоги, на даний час, не визначений, оскільки сторона позивача не знає позиції відповідачів по суті позову та їх намірів щодо відшкодування завданої шкоди, а тому остаточний гонорар по оплаті послуг по наданню правової допомоги та докази сплати будуть надані в ході судового розгляду цивільної справи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Для отримання страхового відшкодування позивач у відповідності до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування, долучивши передбачені законодавством документи. Однак, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не прийняло рішення про виплату страхового відшкодування та не направило на адресу позивача будь-якого повідомлення про своє рішення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає. Відзив на позов до суду не подав.

Відповідач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» в судове засідання не з`явилася, подала відзив на позов. В якому зазначила, що позов є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки власником транспортного засобу на дату ДТП є ОСОБА_5 , а не позивач ОСОБА_1 , а тому відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування позивачу. В задоволенні позову просять відмовити.

Дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.09.2021 року близько 21 год.10 хв. в смт.Ружин по вул.Бірюкова Бердичівського району Житомирської області водій ОСОБА_3 , порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в наслідок чого, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_3 після вказаної дорожньо-транспортної пригоди за його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої (алкогольне пиво, горілку). Стан алкогольного сп`яніння встановлено за допомогою технічного приладу «Драгер», результат огляду 1,78%. Проводилась відео фіксація події за допомогою нагрудної камери (відео реєстратора). В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і його вина у цьому підтверджується постановою Ружинського районного суду Житомирської області у справі №3/291/913/21, яка набрала законної сили (а.с.8-9).

Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у даній дорожньо-транспортній пригоді встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

У справах, що виникають із заподіяння шкоди, до обставин, які підлягають доказуванню, відноситься, зокрема, розмір завданих збитків.

З метою встановлення розміру матеріального збитку представником позивача було замовлено проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

Перед експертом поставлено питання в такій редакції: «Який розмір матеріального збитку завдано власнику транспортного засобу Ваз 2106 реєстраційний номер НОМЕР_2 ?»

Відповідно до ВИСНОВКУ ЕКСПЕРТА №8 транспортно-товарознавчої експертизи складеного 01 лютого 2022 року судовим експертом ОСОБА_4 , розмір матеріального збитку складає 16 434 (шістнадцять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 50 копійок (а.с.10-15).

Разом з цим, позивач поніс додаткові витрати по оплаті послуг експерта при проведенні транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 4 600 (чотири тисячі шістсот) гривень 00 копійок (а.с.16).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, що передбачено ст. 979 ЦК України.

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань і було ухвалено Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаним законом визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно ст.3 вказаного Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 ст. 22 Закону).

Згідно п. 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В ч.2 ст.1187 ЦК України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, що закріплений в ст. 3 даного Закону.

Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески. Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність.

Пунктами 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку, зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків.

Як встановлено в судовому засіданні, 31.05.2021 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ІНАСК «ОРАНТА» був укладений Поліс 204269554 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик бере на себе зобов`язання відшкодувати завдану шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом «ВАЗ 21099» з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.33-35).

26.09.2021р. сталася подія (ДТП) яка має ознаки страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 21099» з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 з автомобілем «ВАЗ 2106» н/з НОМЕР_2 під керуванням позивача.

Відповідно відзиву на позов, 29.09.2021р. надійшло повідомлення про ДТП від ОСОБА_3 до ПАТ «НАСК`ОРАНТА».

29.09.2021р. від позивача ОСОБА_1 надійшло повідомлення про ДТП, а 10.11.2021р. від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про ДТП та заява про страхове відшкодування.

11.11.2021р. представником (працівником) страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 2106» з номерним знаком НОМЕР_2 , для визначення страхового відшкодування пошкодженого автомобіля в результаті ДТП, що сталося 26.09.2021р.

31.12.2021р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування оскільки від ОСОБА_6 не надійшла довіреність на право представляти власника транспортного засобу та отримувати страхове відшкодування.

Ст. 30 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Стаття 30. Шкода, пов язана з фізичним знищенням транспортного засобу

Відповідно до п.30.1 Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п.30.1 Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди.»

Відповідно ст. 33 П.П.33.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

«33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)', повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.»

Згідно ст. 34 п. 34 2 п. 34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

«34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.»

«34.4. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.»

Відповідно ст. 35 н. 35.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

«35.1. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка мас право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) заяву про страхове відшкодування »

Згідно ст. 36 п. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування відповідальності цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

«36.2 Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його».

Відповідно до п.38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу ВАЗ-2106, 1981 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 на дату ДТП с ОСОБА_5 , а не позивач ОСОБА_7 (а.с.37).

Враховуючи наведене, суд вважає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1 , який не є власником транспортного засобу та не уповноважений отримувати страхове відшкодування відповідно до чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.11-13,76-81,141,258,259,263-265,268,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування завданої шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ружинський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 12.04.2024 року.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА, вул.Здолбунівська, 7-Д, корпус Г, м.Київ, 02081, .

Суддя О. В. Митюк.