СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника боржника ОСОБА_3 ,

представника Солом`янського ВДВС у м. Києві Стужук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні з дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

1. Позиція заявника.

1.1. 25.07.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення, у якій остання просила змінити спосіб і порядок виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року таким чином:

- зобов`язати ОСОБА_4 забезпечити на час перебування малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2013р.н., за кордоном у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, спілкування малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2013р.н., та матері ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів відеоконфернцзв`язку в мережі Інтернет або мобільного зв`язку: месенджер, Viber, WhatsApp, Telegram, щовівторка та щосуботи з 10.00 год до 13.00 год за київським часом;

- зобов`язати ОСОБА_4 звітувати та надсилати державному виконавцю докази спілкування ОСОБА_1 з донькою у будь-який зручний спосіб;

- зобов`язати ОСОБА_4 у разі зміни перебування малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2013р.н., або повернення її на територію України, невідкладно повідомити про це ОСОБА_1 і державного виконавця.

Після повернення ОСОБА_4 з донькою до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Після закінчення воєнного стану та/або повернення ОСОБА_4 з малолітньою донькою ОСОБА_5 , 2013р.н., до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

1.2. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року змінено абз.3 резолютивної частини рішення та викладено рішення Солом`янського районного суду м. Києва у наступній редакції: визначити ОСОБА_6 способи участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_5 , 2013р.н., шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 у присутності дитячого психолога.

1.3. 13.11.2019 на виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року видано виконавчий лист №760/18121/16-ц, який перебуває на виконанні у державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві, ВП НОМЕР_2. Рішення ОСОБА_4 добровільно не виконує. Більше того, стверджує заявник, ОСОБА_4 до сих пір чинить перешкоди у спілкуванні матері з власною дитиною всупереч рішенням судів, які набули чинності.

1.4. 16.05.2023 з метою здійснення перевірки виконання рішення суду, державним виконавцем направлено вимогу, якою зобов`язав сторони ВП бути присутніми у суботу 20 травня 2023 року з 10.00 год до 13.00 год за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувач у визначений час з`явилась, також прибув психолог, якого залучила стягувач (заявник), проте боржник не з`явився, через представника подав клопотання про відкладення виконавчих дій, оскільки у зв`язку із військовою агресією боржник виїхав з дитиною за кордон. Країну та місцезнаходження малолітньої доньки за кордоном не повідомив.

1.5. Отже, на даний час склались обставини, що ускладнюють виконання рішення суду щодо зустрічей з донькою у порядку, визначеному судом (Т.4 а.с.195-238).

2. Позиція боржника (відповідача у справі).

2.1. 05.09.2023 до суду надійшли заперечення представника боржника, у яких він просив відмовити у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у справі. В обґрунтування зазначив, що дійсно у зв`язку з військовою агресією рф проти України боржник для забезпечення безпеки та здоров`я дитини виїхав за кордон. Боржник забезпечив належне навчання дитини за кордоном та належний догляд. У заяві стягувач зазначає, що рішення суду не виконується, отже у стягувача до цього часу не налагоджений психоемоційний контакт з дочкою, тому виконання рішення є неприйнятним. Відтак вважає, що заява про зміну способу і порядку виконання рішення протирічить інтересам дитини. Боржник наполягає, що саме зупинення виконання рішення буде відповідати інтересам дитини, про що подав відповідну заяву (Т.4 а.с.245-250).

2.2. 25.09.2023 до суду надійшли додаткові пояснення до заперечення на заяву, у яких представник боржника зазначає, що при проведенні виконавчих дій 07 грудня 2019 року ОСОБА_5 отримала тяжку психологічну травму, що підтверджується виписками лікарів, акцентуючи увагу на тому, що така травма сталася виключно через поведінку біологічної матері - заявника (Т.5 а.с.70-93).

2.3. 03.04.2024 до суду надійшли додаткові пояснення до заперечення на заяву, у яких представник боржника викладає аналогічні твердження попередніх пояснень (Т.5 а.с.205-222).

2.4. 15.04.2024 до суду надійшли додаткові пояснення до заперечення на заяву, у яких представник боржника долучає висновок за результатами психологічного обстеження та рецензію на висновок психолога. Просить врахувати їх під час ухвалення рішення (Том 6 а.с.13-45).

3. Позиція заявника (стягувача) у відповідь на доводи боржника.

3.1. 04.04.2024 до суду надійшли письмові пояснення представника заявника, у яких вона зазначає, що позиція боржника є недобросовісною, оскільки не зміна порядку виконання рішення суду у справі, залишення ситуації «як є», буде дорівнювати повному невиконанню рішення суду, що суперечить самому завданню судочинства, порушує права як дитини, так і матері. У той же час, з постановлення рішення суду минуло п`ять років, на даний час дитині вже 11 років, як вбачається з висновку психолога, присутність психолога на онлайн зустрічах дитини віком 10 років з мамою, навіть якщо вона ніколи не бачила її - не потрібна (Т.6 а.с.1-11).

4. Рух справи.

4.1. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04 серпня 2023 року визначено головуючого суддю ОСОБА_15. (т.4 а.с.239).Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року №635 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею ОСОБА_15. у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 13 лютого 2024 року №409/0/15-24 (Т.5 а.с.193).

4.2. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2024 року визначено головуючого суддю Жовноватюк В.С. (Т.5 а.с.194-195).

4.3. 05.04.2024 в судове засідання боржник не з`явився, повідомлений належним чином. Представник боржника подав заяву про відкладення розгляду заяви через хворобу (Том 5 а.с.223-226, 237-238).

4.4. Розгляд заяви відкладено на 15 квітня 2024 року, про що повідомлено учасників (Том 5 а.с.239-243).

5. Позиція учасників в судовому засіданні.

5.1. Заявник та її представник кожна окремо просили заяву задовольнити та змінити порядок та спосіб виконання рішення суду, враховуючи умови воєнного стану та те, що боржник разом із дитиною виїхали за кордон. Наголошували на тому, що жодна особа не може позбавити матір спілкування з власною дитиною незважаючи ні на які свої примхи. Розірвання шлюбу і припинення будь-яких стосунків чоловіка-жінки між подружжям не може перетворюватися у помсту і важелем цієї помсти не повинна ставати дитина. Свідоме невиконання рішення суду боржником порушує права дитини і матері, а також основоположне право на дитинство та материнство. Такими своїми діями боржник, який є батьком дитини, перш за все наносить непоправну психологічну травму своїй власній дитині.

5.2. Заявник окремо додала, що відносини з боржником на початку складалися "як у всіх". Одруження, народження дитини і все це було, як вона вважала, засновано на взаємних почуттях любові та поваги. Однак, боржник почав чинити домашнє насильство, не тільки застосував психологічне насилля по відношенню до неї, декілька разів у спідній білизні виставляв з дому на вулицю тощо, але й навіть застосував фізичне насильство щодо неї, наприклад міг собі дозволити посадити її посеред кімнати та кидати "дротики", граючи в " Дартс ", одного разу "вивіз" її в лісосмугу та побив. Такі дії боржника змусили її втекти з дому, але наслідком такого "спасіння" стало ще більш жлорстке покарання для неї з боку власного чоловіка, це позбавлення її - матері - можливості не тільки бути поруч із власною донькою, але й навіть можливості бачити її протягом останніх 11 років. Більше того, завершила заявник, боржник погрожував їй і тим, що взагалі скаже доньці, що вона - матір - померла, щоб та ніколи її навіть не шукала. Саме така безвихідна ситуація і змушує заявника вже більше 8 років ходити по судам і "шукати" хоч маленьку можливість реалізувати своє право бачити власну доньку.

5.3. Сам боржник в судове засідання не прибув. Представник боржника категорично заперечував проти задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення. Зазначив, що дитина не знає стягувача, не ідентифікує її як свою матір, відтак взагалі будь-яке виконання рішення суду буде травмуючим для дитини. Окремо додав, що вважає, що рішення суду виконуватися не повинно, оскільки це буде суперечити якнайкращим інтересам дитини, що прямо передбачено у конвенції про захист прав дитини. Пояснив, що у його клієнта вже давно "своя" родина, він має дружину ОСОБА_8 та ще дві доньки від неї, саме ОСОБА_9 називає "мамою". Наголосив, що останній місяць боржник замовив психологічне обстеження ОСОБА_10 психологу. Психолог 8 разів в режимі "он-лайн" мала таке спілкування, можна сказати "вивчила" особливості длівчинки, про що зазначила у своєму висновку.

5.4. На питання суду, чи дитина ідентифікує ОСОБА_11 як свою матір і чим це підтверджується, відповів, що доказів наразі не має, проте така ідентифікація відбувається тому, що боржник - батько ОСОБА_10 перебуває з ОСОБА_12 у шлюбі.

5.5. На питання суду, а чи повідомив боржник - батько ОСОБА_10 своїй доньці про те, що в неї є мати, яка хоче з нею спілкуватися, відповів, що ні, не повідомляв, оскільки сам боржник категорично проти такого спілкування.

5.6. На питання, чому за таких тверджень, що ОСОБА_10 вважає нібито ОСОБА_11 своєю матір`ю, у всіх наданих саме боржником (його представником) висновках та рецензіях ОСОБА_10 говорить про ОСОБА_11 - дружину батька саме як про ОСОБА_11 дружину батька і не називає її словом "мама", представник боржника відповіді не надав.

5.7. Представник боржника наголосив, що стягувач кинула дитину у віці 9 місяців і пішла з дому, що її взагалі донька ніколи не цікавила і не цікавить.

5.8. На питання, чому тоді стягувач більше 9 років ходить по судам з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з власною дитиною, намагаючись отримати можливість бачити доньку, відповів, що просто боржник дуже заможна людина і стягувач напевно переслідує корисні мотиви. А якби вона сильно хотіла бачити доньку, то прийшла б, її б не зупинив би навіть паркан, тим більше він у боржника невеликий).

5.9. Представник Солом`янського ВДВС у м. Києві покладася на розсуд суду. Зауважив, що це звісно буде новаторство по способу виконання такого рішення, проте ВДВС готова спробувати застосувати всі законні механізми задля виконання рішення суду, тим більше переймачись в такому випадку найкращими інтересами дитини.

6. Встановлені судом обставини.

6.1. 27.12.2018 рішенням Солом`янського районного суду міста Києва задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні з дитиною. Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено ОСОБА_1 способи участі в спілкуванні та вихованні дитини, доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 за умови попереднього налагодження психоемоційного контакту з дитиною (Т.3 а.с.114-118).

6.2. 07.05.2019 постановою Київського апеляційного суду рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Визначити ОСОБА_1 способи участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 у присутності дитячого психолога. В решті рішення залишено без змін (Т.4 а.с.7-10).

6.3. 11.07.2019 постановою Верховного Суду рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року залишено без змін (Т.4 а.с.64-69).

6.4. 27.05.2019 Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №760/18121/16-ц (Т.4 а.с.38).

6.5. 13.06.2019 постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №760/18121/16-ц, виданого 27 травня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва про зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.4 а.с.40).

6.6. 04.09.2019 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (Т.4 а.с.123-124).

6.7. 18.10.2019 ухвалою Київського апеляційного суду виправлено описку у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року вказавши замість «Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.12.2018 змінити, виключивши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції» - «Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції» (Т.4 а.с.150).

6.8. 13.11.2019 Київський апеляційний суд видав виконавчий лист №760/18121/16-ц (Т.4 а.с.221).

6.9. 19.11.2019 постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві відкрито ВП НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №760/18121/16-ц, виданого 13 листопада 2019 року Київським апеляційним судом про визначення ОСОБА_1 способу участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10:00 до 13:00 у присутності дитячого психолога (Т.4 а.с.222).

6.10. В травні 2023 року державний виконавець направив сторонам ВП НОМЕР_2 вимогу з метою здійснення перевірки виконання рішення суду, бути присутніми у суботу 20 травня 2023 року з 10:00 год до 13:00 год за наступною адресою: АДРЕСА_1 (Т.4 а.с.223-224).

6.11. Відповідно до наявного клопотання представника боржника та копій паспортів громадян України для виїзду за кордон, боржник ОСОБА_13 та донька ОСОБА_5 станом на травень 2023 року виїхали за кордон до Чеської Республіки (Т.4 а.с.225-231).

6.12. Також сторонами не заперечується, що в грудні 2019 року на вимогу державного виконавця боржник привіз дитину на зустріч з матір`ю на адресу своєї (боржника) реєстрації. На зустріч також прибули державний виконавець, стягувач (заявник у справі) - мати дитини, її представник, психолог. Натомість сторони також повідомили суду, що дитина з машини навіть не виходила, оскільки відбулася сварка на вулиці. Відносини з`ясовували боржник та психолог, коли остання пояснювала хто вона. Дитина злякалась.

6.13. Таким чином, рішення суду боржником добровільно не виконується від самого початку. Незважаючи на спроби державного виконавця примусово виконати зазначене рішення, події, які відбувалися в державі останні роки, а саме карантинні обмеження та війна, значно ускладнюють примусове виконання зазначеного рішення.

6.14. Крім того, з відповіді Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 24.02.2022 по 09.04.2024 перетинала кордон України, останній раз виїхала 14 серпня 2023 року (Том 6 а.с.12).

7. Правове обгрунтування.

7.1. У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

7.2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

7.3. Частиною 3 статті 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

7.4. Вказані норми міжнародного права кореспондуються із положеннями статті 141 СК України, відповідно до якої мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та із положеннями частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», в якій вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

7.5. Статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

7.6. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).

7.7. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

7.8. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

7.9. Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

7.10. Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

7.11. З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

7.12. Суд звертає увагу, ч.1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

7.13. У встановлених законом випадках, примусове виконання рішень покладається, зокрема, на приватних виконавців, які під час здійснення професійної діяльності керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

7.14. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено.

8. Висновки суду.

8.1. Так, постановою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 18 жовтня 2019 року, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Визначити ОСОБА_1 способи участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 у присутності дитячого психолога».

8.2. З наданих доказів, що також не заперечується сторонами, вбачається, що боржник ОСОБА_4 виїхав разом з донькою ОСОБА_5 за межі України - за кордон до Чеської Республіки. При цьому, останні 9 років стягувач - мати не бачила власну доньку, рішення суду до теперішнього часу не виконується.

8.3. Відтак, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається стягувач, дійсно ускладнюють виконання рішення.

8.4. Заперечення боржника фактично зводяться до відмови у виконанні рішення суду. Боржник через свого представника вже подавав заяву про відстрочення виконання рішення суду, яку судом першої інстанції та апеляційної інстанції залишено без задоволення (Т.5 а.с.64-65, 179-183).

8.5. Оцінюючи представлений боржником висновок за результатами психологічного обстеження на звернення ОСОБА_4 його доньки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне. Так, з даного висновку, складеного за наслідками 8 онлайн зустрічей з дитиною, вбачається, що ОСОБА_10 не ідентифікує теперішню дружину батька ОСОБА_11 як свою матір. ОСОБА_10 є самостійною, її психічний розвиток відповідає віковій нормі, її психоемоційний стан є стабільним. Вона достатньо чітко і докладно формулює власну думку. ОСОБА_10 притаманна установка "знайти конструктивне вирішення конфліктної ситуації у формі або прохання про допомогу в іншої людини, або прийняття на себе обов`язку розв`язати дану ситуацію". Іі цікавить тема "природи людських чеснот та їх недосконалості". Так, "только маленькие дети не понимают как легко сделать другому больно и верят, что если попросить прощение, то боль проходит сразу и навсегда", каже ОСОБА_10 (Том 6 а.с.17-40).

8.6. Будь-яких застережень чи обставин, які б вплинули негативно на інтереси дитини в разі задоволення даної заяви і зміни порядку та способу виконання вищенаведеного рішення суду, судом під час розгляду даної заяви не встановлено.

8.7. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, меж дозволеного втручання та балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви про зміну порядку і способу виконання судового рішення, але в частині.

8.8. Суд задовольняє заяву в частині зміни способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року таким чином:

- зобов`язати ОСОБА_4 забезпечити на час перебування малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за кордоном у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, спілкування малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів відеоконфернцзв`язку в мережі Інтернет або мобільного зв`язку: месенджер, Viber, WhatsApp, Telegram, щовівторка та щосуботи з 10.00 год до 13.00 год за київським часом у присутності дитячого психолога;

- зобов`язати ОСОБА_4 у разі зміни перебування малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, повернення її на територію України, негайно повідомити про це ОСОБА_1 і державного виконавця.

Після повернення ОСОБА_4 з донькою до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Після закінчення воєнного стану та/або повернення ОСОБА_4 з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

8.9. В іншій частині, а саме в частині зобов`язання ОСОБА_4 звітувати та надсилати державному виконавцю докази спілкування ОСОБА_1 з донькою у будь-який зручний спосіб, - суд відмовляє, оскільки така вимога виходить за межі постановленого рішення Київського апеляційного суду саме як окремої вимоги і стосується безпосередньо повноважень державного виконавця по отриманню від боржника підтвердження виконання такого рішення, є дискреційними повноваженнями останнього.

8.10. Керуючись ст.435 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Змінити спосіб і порядок виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року таким чином:

- зобов`язати ОСОБА_4 забезпечити на час перебування малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за кордоном у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, спілкування малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів відеоконфернцзв`язку в мережі Інтернет або мобільного зв`язку: месенджер, Viber, WhatsApp, Telegram, щовівторка та щосуботи з 10.00 год до 13.00 год за київським часом у присутності дитячого психолога;

- зобов`язати ОСОБА_4 у разі зміни перебування малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, повернення її на територію України, негайно повідомити про це ОСОБА_1 і державного виконавця.

Після повернення ОСОБА_4 з донькою до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Після закінчення воєнного стану та/або повернення ОСОБА_4 з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.С. Жовноватюк

Повний текст виготовлено 19.04.2024