РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/244/24

Провадження № 2/293/217/2024

17 квітня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, за змістом якого просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 строком 60 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Андріївка, Черняхівського району Житомирської області померла її баба ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 3,23га, розташовані на території Андріївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач вважала, що спадщину після смерті баби прийняла її мати ОСОБА_3 , як донька померлої та яка здійснювала її догляд. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті баби, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, а також не підтвердженням факту родинних відносин із померлою. Позивач зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину після смерті баби прийняла її мати ОСОБА_5 , тому не зверталась до нотаріуса.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.02.2024 справа №293/244/24 передана на розгляд судді Збаражському О.М.

19.02.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 18.03.2024, постановлено витребувати у Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №5 від 11.05.2005 складений виконкомом Андріївської сільської ради Черняхівського району Житомирської області та у Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області копії спадкової справи, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

23.02.2024 на виконання вимог ухвали суду від 19.02.2024, Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав повний витяг щодо актового запису про смерть ОСОБА_2

13.03.2024 на виконання вимог ухвали суду від 19.02.2024 Черняхівська державна нотаріальна контора Житомирської області надала інформаційну довідку із спадкового реєстру щодо померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.03.2024 підготовче провадження закрито, судовий розгляд справи по суті призначений на 17.04.2024. За клопотанням позивача в судове засідання здійснено виклик свідків.

17.04.2024 в судовому засіданні позивач ОСОБА_6 позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком. Згідно заяви від 01.04.2024 відповідач просив розглянути справу за відсутності представника Черняхівської селищної ради.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Андріївка Черняхівського району Житомирської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що міститься в матеріалах справи (а.с.12).

ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою Андріївським старостинським округом Черняхівської селищної ради за №146 від 14.12.2023 (а.с.34).

За життя, 06.05.2004, ОСОБА_2 отримала земельну ділянку загальною площею 3,23 га на території Андріївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 06.02.2004, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №135222 (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Житомир померла мати позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.48).

Факт родинних відноси померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується наступними документами, що містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 виданого 08.10.1993, де матір`ю позивача зазначена ОСОБА_7 ; свідоцтвом про укладення шлюбу позивача з ОСОБА_8 , після реєстрації з яким остання змінила прізвище на шлюбне « ОСОБА_9 »; свідоцтвом про народження матері позивача серії НОМЕР_3 виданого повторно 12.12.2007, із змісту якого вбачається, що її батьками зазначені: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; свідоцтвом про одруження матері позивача серії НОМЕР_4 виданого 01.05.1958 року в якому зазначено, що після одруження ОСОБА_12 з ОСОБА_13 змінила прізвище на шлюбне « ОСОБА_14 »; довідкою Андріївського старостинського округу за №143 від 14.12.2023 про те, що за адресою: с. Андріївка Черняхівського району господарем двору був ОСОБА_15 , 1903 року народження, разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_10 , 1915 року народження, син ОСОБА_16 , 1935 року народження; дочка ОСОБА_17 1945 року народження: довідкою Андріївського старостинського округу за №142 від 14.12.2023 про те, що за адресою: с. Андріївка Черняхівського району господарем двору був ОСОБА_18 , 1903 року народження, разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_10 , 1915 року народження, дочка ОСОБА_17 ,1945 року народження, зі змісту якої вбачається, що прізвище ОСОБА_19 уже зазначено ОСОБА_20 , а дружини та доньки ОСОБА_21 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого повторно 25.06.1964 про народження ОСОБА_22 ; довідкою Андріївського старостинського округу за №141 від 14.12.2023 про те, що за адресою: с. Андріївка Черняхівського району господарем двору був ОСОБА_23 , 1903 року народження, разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , 1915 року народження, зі змісту якої вбачається, що прізвище дружини уже зазначено ОСОБА_20 ; свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_6 , в якому зазначено, що після одруження ОСОБА_24 з ОСОБА_22 , остання змінила своє прізвище на шлюбне « ОСОБА_20 ».

Згідно експертного висновку виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз від 01.02.2024 встановлено, що українські записи імені по батькові ОСОБА_25 (свідоцтво про народження (повторно), запис ОСОБА_26 ; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_27 (свідоцтво про народження ОСОБА_28 , запис мати ОСОБА_29 ), а також російський запис ОСОБА_30 (свідоцтво про одруження, запис ОСОБА_21 / ОСОБА_31 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між записами зумовлені поліваріантністю особових імен спільного етимологічного походження і виникли внаслідок документальної фіксації імен по батькові, утворених від офіційних варіантів особового імені ОСОБА_32 і ОСОБА_33 ; український запис імені ОСОБА_34 та російський запис ОСОБА_35 у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

19.01.2024 постановою державного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Пилипчука В.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_36 у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини та не доведеністю факту родинних відносини із померлою (а.с.26).

Відповідно до витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не заведена (а.с.59,60).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , яка є сусідкою позивачки ОСОБА_1 , показала, що в с.Андріївка Житомирського району проживає з 1966 року, тому добре знала матір позивачки ОСОБА_29 та її батьків, зокрема ОСОБА_2 . Підтвердила той факт, що ОСОБА_3 дійсно являється донькою ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 пояснила, що ОСОБА_3 є її матір`ю, а ОСОБА_2 бабусею, підтвердила факт того, що її дід ОСОБА_11 в 70-х роках змінив своє прізвище на « ОСОБА_20 ». Підтвердила, що відмовилась від прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_39 , який є двоюрідним братом позивачки показав, що з позивачкою ОСОБА_1 разом росли. ОСОБА_2 є його бабусею по лінії батька ОСОБА_40 . Підтвердив те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 .

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно статті 315 Цивільного процесуального кодексу України до фактів, що мають юридичне значення належить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1223, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на наявність обставин, які перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначила, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки на вважала, що спадщину після смерті баби ОСОБА_2 прийняла її мати ОСОБА_3 та тим, що на час відкриття спадщини не мала документів, які підтверджували її родинні відносини із бабою ОСОБА_2 .

Розглядом справи встановлено факт родинних відносин між заявником та померлою ОСОБА_2 , оскільки підтверджується поданими позивачем письмовими доказами та показами свідків.

Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт позивач не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому вказана позовна вимога підлягає до задоволення.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20.

Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує їй право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32). Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову також у межах заявлених вимог про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною 9 статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком 60 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

адреса проживання: АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_7

Відповідач:

територіальна громада в особі Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області

місцезнаходження за адресою: 12301, Житомирська область, Житомирський район,

смт Черняхів, Майдан Рад, 1

Повне рішення складено та підписано 23.04.2024.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ