УХВАЛА

(про залишення позовної заяви без розгляду)

"22" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, корп. 6А), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и в :

24.12.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 , в якій позивачка просить:

- стягнути з відповідача ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн., пеню в розмірі 1143, 00 грн.;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 9950, 00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000, 00 грн.

Ухвалою судді від 07.02.2022 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву по справі.

Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила.

Представник відповідача та відповідачка в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

Згідно зі ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивач та її представник в судові засідання, призначені на 19.10.2023 на 10 год. 00 хв. (судові повістки про виклик позивача та адвоката Шевцової Ю.В. повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 53, 55), на 14.12.2023 на 09 год. 30 хв. (судові повістки про виклик позивача та адвоката Шевцової Ю.В. повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою») (а.с. 59,60), на 07.03.2024 на 09.00 год. (судові повістки про виклик позивача та адвоката Шевцової Ю.В. повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 65,66), на 22.04.2024 на 14.00 год. (судова повістка про виклик позивача повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 73) не з`явились, повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення судових засідань до суду не надходило. Однак, 27.12.2023 на електронну адресу суду надійшло

повідомлення від представника позивача адвоката Шевцової Ю.В. про припинення представництва інтересів позивача у вказаній справі у зв`язку зі спливом строку дії договору надання правової допомоги та перебуванням у м. Варшава.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При чому, процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Про обізнаність позивача, та її представника про судові засідання свідчать зворотні повідомлення, оскільки повернення судових повісток з викликом з відміткою «адресат відсутній», вважаються такими, що вручені позивачу та її представнику з дня поставлення у поштовому відділенні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яку вони повідомили суду. Із заявою про зміну місця свого проживання, позивач не зверталась.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Заяв про розгляд справи у відсутність сторони позивача до суду не надходило.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Зважаючи на викладене та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку зацікавленої сторони цікавитися про рух справи, враховуючи вимоги цивільно-процесуального законодавства щодо розумності строків розгляду справи, а також недобросовісність виконання позивачкою своїх процесуальних обов`язків, тому суд вважає, що вказана справа підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, що не позбавляє позивача в подальшому після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, права звернутись до суду повторно.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 255, 257, 260,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою- залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 22 квітня 2024 року.

Суддя Г.А. ЗУБ