Справа №707/728/24
Провадження №2/707/494/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2024 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним виконанням договорів, -
1. Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним виконанням договорів, посилаючись на наступне.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4421/07 стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Федерація» заборгованість на підставі договору кредиту № АЦ-0108/00372 від 23.03.2007 та договору поруки № АЦ-0108/00372-П від 23.03.2007, а також судові витрати у загальному розмірі 12084,52 грн. 24.12.2007 на виконання вищезазначеного рішення судом були видані відповідні виконавчі листи. Вказані виконавчі листи були повернуті державним виконавцем стягувачу щодо боржника ОСОБА_2 - 11.12.2009, щодо боржника ОСОБА_1 - 26.06.2012. Згідно з відомостями, котрі містяться на офіційних сайтах Єдиний державний реєстр судових рішень, Судова Влада України, Автоматизована система виконавчих проваджень та Єдиний реєстр боржників, а також матеріалів судової справи № 2-4350/07, зобов`язання щодо виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4421/07 відповідачами не виконане. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.07.2023 по справі № 2-4421/07 здійснено процесуальне правонаступництво у справі № 2-4421/07, а саме КС «Федерація» замінено на правонаступника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс». На виконання умов договору № 31-03-2023/8 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 31.03.2023 та акту прийому передачі документів від 31.03.2023 «Компанія «Ніко-Тайс» було передано оригінали виконавчих листів по справі № 2-4421/07, виданих 24.12.2007 на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4421/07. Після повернення виконавчих документів без виконання органом державної виконавчої служби, позивачем повторно до примусового виконання такі документи не пред`являлися. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2023 по справі № 2-4421/07, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 2-4421/07 .

Зважаючи на те, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 не виконане ні добровільно, ні в примусовому порядку, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» просить стягнути солідарно з відповідачів на підставі договору кредиту № АЦ-0108/00372 від 23.03.2007 та договору поруки № АЦ-0108/00372 від 23.03.2007, грошові кошти у загальному розмірі 74982,93 грн., з яких 5905,35 грн. - 3% річних, 69077,58 грн. - інфляційні витрати, за період прострочення з 15.11.2007 по 14.03.2024.

1.2. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило.

1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. 23 березня 2007 року між КС «Федерація», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені договір кредиту №АЦ-0108/00372 та договір поруки №АЦ-0108/00372-П.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по цивільній справі № 2-4421/07 за позовом КС «Федерація» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та договором поруки, розірвано договір кредиту АЦ-0108/00372 від 23.03.2007, укладений між КС «Федерація» та ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь КС «Федерація» борг за договором кредиту та договорами поруки в сумі 11935,17 грн., а також судові витрати в сумі 149,35 грн.

24.12.2007 на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4421/07 судом були видані виконавчі листи, зі строком пред`явлення їх до виконання до 24.11.2010.

Згідно з постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.12.2009 у виконавчому провадженні № 6288598, виконавчий лист №2-4421/07, що був виданий 24.12.2007 Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 2-4421/07 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь КС «Федерація» боргу за договором кредиту та договорами поруки в сумі 11935,17 грн., а також судових витрат в сумі 149,35 грн. повернутий державним виконавцем стягувачу на підставі п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення і безрезультатності заходів щодо розшуку такого майна.

Згідно з постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.06.2012 у виконавчому провадженні № 31628446, виконавчий лист №2-4421/07, щоб був виданий 24.12.2007 Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 2-4421/07 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Федерація» боргу в сумі 12084,52 повернутий державним виконавцем стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із не виявленням майна боржника та відсутністю його за адресою проживання.

2.2. 09 березня 2023 року між КС «Федерація» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було укладено договір №09-03-2023/4 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості, відповідно до якого покупець придбав право солідарної вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 12084,52 грн.

Відповідно до протоколу проведення аукціону № BRD001-UA-780, 21.03.2023 було проведено аукціон з продажу вимоги КС «Федерація» щодо погашення дебіторської заборгованості до солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 12084,52 грн. Переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.07.2023 замінено стягувача у виконавчих листах Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-4421/07 з виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 у справі № 2-4421/07, а саме КС «Федерація» замінено на правонаступника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2023 по справі № 2-4421/07, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 2-4421/07.

2.3. З розрахунку позивача, вбачається, що на думку позивача станом на 14.03.2024 заборгованість за період прострочення виконання зобов`язання відповідачами за вищевказаним судовим рішенням з 15.11.2007 по 14.03.2024 у загальній сумі становить 74982,93 грн., яка складається з наступного:5905,35 грн. - 3% річних, 69077,58 грн. - інфляційні витрати.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

3.3. Згідно з пунктами 2,6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, яка була чинною з 18.03.2020 по 24.12.2023) дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

У разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

3.4. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан, термін якого неодноразово продовжувався та триває станом на час розгляду цієї справи.

3.5. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц вказано, що в статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 зазначено, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2021 року у справі № 757/44680/15-ц під час вирішення питання про наявність підставі для стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, вказав, що відсутні підстави вважати зобов`язання за кредитним договором натуральним, оскільки заочним рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором, тобто вимога про стягнення заборгованості вже захищена у судовому (примусовому) порядку. Пропущення строку для пред`явлення виконавчих листів у справі до виконання в такому випадку не має правового значення.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд зазначає, що позивачем доведено факт наявності у нього прав стягувача (кредитора) за невиконаним солідарним грошовим зобов`язанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в загальній сумі 12084 грн. 52 коп., що виникло на підставі договору кредиту №АЦ-0108/00372 від 23.03.2007, договору поруки №АЦ-0108/00372-П від 23.03.2007 та заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по цивільній справі № 2-4421/07. При цьому відсутні підстави вважати вищевказане зобов`язання натуральним (тобто таким, до якого не застосовується стаття 625 ЦК України), оскільки заочним рішенням суду стягнуто заборгованість, а отже вимога про стягнення заборгованості вже захищена у судовому порядку і так вимога не може вважатися натуральною. Пропущення строку для пред`явлення виконавчих листів у справі до виконання та відмова у поновленні такого строку в такому випадку не має правового значення.

Разом з тим, вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. В даному випадку природа виникнення боргу ґрунтується на зобов`язаннях відповідачів фізичних осіб, що виникають з договорів споживчого кредиту та поруки. Суд вважає укладений відповідачем ОСОБА_3 кредитний договір споживчим, оскільки цей договір не пов`язаний з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Отже, до спірних правовідносин в аспекті цивільної відповідальності за статтею 625 ЦК України підлягають застосуванню пункти 2,6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, яка була чинною з 18.03.2020 по 24.12.2023) та пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, яка була чинною з 18.03.2020 по 24.12.2023) у період з 01 березня 2020 року день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, тобто по 30 червня 2023 року, в разі прострочення споживачем виконання зобов`язань зі сплати платежів споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Тобто, вказана норма Закону звільняє споживачів від будь-якого виду цивільної грошової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів за кредитним договором в період дії карантину, в тому числі від відповідальності за статтею 625 ЦК України.

Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 по теперішній час, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Отже, позивач неправомірно нарахував відповідачам три відсотки річних та інфляційні втрати в період з 01.03.2020 по 14.03.2024. Крім того, відповідач неправомірно обраховував три відсотки річних з 15.11.2007, оскільки заочне рішення суду, на підставі невиконання якого позивач просить стягнути три відсотки річних, набрало законної сили та набуло обов`язкового для виконання характеру лише 26.11.2007.

Таким чином, три відсотки річних в даному випадку мають обраховуватися за період з 26.11.2007 по 29.02.2020 і складуть 4448,76 грн. (формула для розрахунку 12084,52 x 3% x 4479 днів : 365 : 100). Інфляційні втрати за період з грудня 2007 року по лютий 2020 року складуть 38487,91 грн. (суд не вважає за необхідне наводити детальний розрахунок інфляційних втрат у зв`язку з його вкрай великим обсягом).

4.2. В підсумку суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму трьох відсотків річних в розмірі 4448,76 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 38487,91 грн. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На думку суду, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 999 від 14.03.2024 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Враховуючи те, що задоволено 57,26 % позовних вимог (42936,67 грн. від 74982 грн. складає 57,26 %), та з огляду на те, що судовий збір не підлягає солідарному стягненню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3028 грн. х 57,26% /100%), в загальному розмірі 1733 грн. 91 коп. - в рівних частках по 866 грн. 96 коп. з кожного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» -задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (код в , місцезнаходження: Україна, місто Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315) на підставі договору кредиту № АЦ-0108/00372 від 23.03.2007 та договору поруки № АЦ-0108/00372 від 23.03.2007, грошові кошти у загальному розмірі 42936 (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять шість) грн. 67 коп., з яких 4448,76 грн. - 3% річних, 38487,91 грн. - інфляційні витрати, за період прострочення з 26.11.2007 по 29.02.2020.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (код в , місцезнаходження: Україна, місто Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 1733 (одна тисяча сімсот тридцять три) грн. 91 коп., в рівних частках по 866 грн. 96 коп. з кожного відповідача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін