Провадження 2/193/204/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

26 квітня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Кравченко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,
06 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. На обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що вона із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Усі обов`язки щодо утримання сина позивачка несе самостійно, не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач з лютого 2024 року проживає окремо та не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина, що стало підставою звернення позивачки до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання.
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку.
З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 28.05.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 28.05.2021, актовий запис №34(а.с.3).
У шлюбі у сторін народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04.07.2023 Софіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №44, де батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4). Згідно довідки № 221 від 09.06.2021, виданою виконавчим комітетом Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6); згідно довідки про склад сім`ї, виданою Виконавчим комітетом Софіївської селищної ради 05.03.2027 року № 414 за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_4 , 2006 р.н., та сином ОСОБА_3 , 2023 р.н. (а.с.9). Позивачка перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Криворізької РДА та отримує допомогу при народженні дитини з 01.07.2023 по 30.06.2026 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтвержується довідкою від 05.03.2024 за №179 (а.с.8).
За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Частиною 2 ст. 18 СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.
Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Згідно положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, судом встановлено, що відповідач має офіційне працевлаштування, щомісячний дохід, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.
Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а тому наявні підстави для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення їхнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, починаючи стягнення з 06.03.2024.
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст. 80, 84, 91 Сімейного кодексу України, ст. 4, 10-13, 17, 18, 81, 258, 259, 263-265, 268, 279,ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.03.2024 і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.
Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Софіївським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя Н.О.Кравченко