Справа № 932/8688/23
Провадження № 4-с/932/36/23
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участі секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєв Сергій Олегович на рішення та дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга, яка обґрунтована тим, що судовим наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 2н-201/08 від 12.02.2008 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою (остання відома): АДРЕСА_1 , на користь ПрАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №587 від 21.06.2006 року у розмірі 52380,75 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 15,00грн. та судовий збір у розмірі 261,87грн., а всього 52657,62грн. Востаннє, виконавчий лист направлений для примусового виконання до Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 09.02.2023 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №70984409. 18.09.2023 року ПрАТ «Банк Фамільний» рекомендованим поштовим відправленням 149 отримав копію постанови від 07.09.2023 року у виконавчому провадженні №70984409 про повернення виконавчого документа стягувачу винесену державним виконавцем Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєвим С.О. Зазначена постанова винесена на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження у АСВП, Стягувач приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, оскільки державним виконавцем не вжито всіх передбачуваних Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, а відтак винесена без належних правових підстав, з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», не з метою забезпечення належного виконання рішення суду та в порушення забезпечення виконання права Банку як Стягувача. Державний виконавець, починаючи з 03.04.2023 року не направив жодного запиту до банківських установ щодо наявності рахунків боржника, що на думку Стягувача не є належним виконанням пункту 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець має проводити перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження та у подальшому не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника. Таким чином, в порушення вимог ст.ст.18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не вжито ефективних заходів з метою примусового виконання судового рішення та винесено протиправну Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, чим порушені права Стягувача.

З урахуванням викладеного, скаржник просить визнати рішення та дії державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєва С.О. при винесенні Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.09.2023 по виконавчому провадженню № 70984409 неправомірними; скасувати постанову державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєва С.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.09.2023 по виконавчому провадженню № 70984409. 4); зобов`язати відповідальних осіб Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про відновлення виконавчого провадження із примусового виконання судового наказу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська №2н-201/08 від 12.02.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою (остання відома): АДРЕСА_1 , на користь ПрАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ» заборгованості за Кредитним договором №587 від 21.06.2006 року у розмірі 52380,75грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 15,00грн., судового збору у розмірі 261,87грн., а всього 52657,62грн. та розглянути справу без виклику у засідання представників ПрАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ», зміст Скарги на рішення та дії державного виконавця підтримуємо повністю.

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року скаргу призначено до судового розгляду та витребувано у Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №70984409.

Боржник - ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєв С.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся. Будь-яких пояснень державним виконавцем надано не було. Також, на вимогу суду надано належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №70984409.

Дослідивши матеріали справи, суд, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно частин 1,2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визначений законодавством принцип обов`язковості виконання судових рішень, ухвалених судами іменем України, реалізовується органами державної виконавчої служби згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення (суду) на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно із ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що судовим наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2008 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою (остання відома): АДРЕСА_1 , на користь ПрАТ «Банк Фамільний» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №587 від 21.06.2006 року у розмірі 52380,75 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 15,00грн. та судовий збір у розмірі 261,87грн., а всього 52657,62грн.

На виконання вищевказаного судового наказу 09.02.2023 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєвим С.О. було відкрито виконавче провадження за № 70984409.

07.09.2023 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєвим С.О. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна в боржника.

У постанові державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу в рамках виконавчого провадження №70984409 зазначено, що у боржника відсутнє майно.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно із ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Проаналізувавши зазначені норми ЗУ «Про виконавче провадження» суд зазначає, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходи щодо примусового виконання рішень.

Про те, відповідно до наданої належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №70984409 вбачається, що державним виконавцем зазначені вимоги закону не були вчинені у повній мірі.

Дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу не відповідають заходам примусового виконання рішень, передбачених ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому є неправомірними.

Щодо вимоги скаржника про скасування саме судом постанови державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу, то така вимога не є належним способом захисту, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України не передбачено право суду скасування постанови виконавця.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення скарги шляхом визнання дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу постановою від 07.09.2023 року у виконавчому провадженні № 70984409 неправомірними та зобов`язати відповідних осіб скасувати постанову про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Керуючись ст. ст. 247, 260- 261,353, 450-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєв Сергій Олегович на рішення та дії державного виконавця, - задовольнити частково.

Визнати рішення та дії державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєва С.О. при винесенні Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.09.2023 р. по виконавчому провадженню № 70984409 неправомірними.

Зобов`язати відповідальних осіб Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.09.2023 р. у виконавчому провадженні № 70984409.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ