Справа № 183/3196/23
№ 2-с/183/5/24

У Х В А Л А
22 квітня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-
28.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі 183/3196/23 від 06 квітня 2023 року про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» заборгованості за розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що виникла станом на 10 березня 2023 року, утворилась за період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2023 року, у розмірі 4383 гривні 59 коп. та судового збору у розмірі 268,40 грн.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що нарахування заборгованості оператором газорозподільної системи на підставі постанов НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз», які не зареєстровані в Міністерстві юстиції, є незаконним. Крім того, боржниця вважає, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» не має ліцензії на розподіл природного газу, в типовому договорі ці дані не заповнені, а на її публічний запит відповіді вона не отримала.
Крім того, типовий договір розподілу природного газу не відповідає Директивам Європейського парламенту та нормативним актам Європейського союзу, він має бути визнаний нікчемним.
Також ОСОБА_1 вважає, що при наданні таких послуг, між оператором газорозподільної системи та споживачем повинен складатися акт приймання-передачі обсягу газу, повинна проводитися звірка самого факту отримання послуг з розподілу природного газу.
На думку особи, яка просить скасувати судовий наказ, оператор РГС взагалі не має права відбору природного газу, він не має газорозподільних систем та газопроводів для здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу, в тому числі не має документів, які свідчили б про правомірність здійснення діяльності на території с.Орлівщина Новомосковського району та яким чином частина місцевого газопроводу потрапила у законне володіння Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
ОСОБА_1 вважає, що з неї не може стягуватися і судовий збір, оскільки саме на державу Україну покладено обов`язок фінансування та створення належних умов для функціонування судів та діяльності суддів.
Таким чином, заявник зазначає, що між нею, як споживачем, та надавачем послуг існує спір щодо правомірності нарахування суми заборгованості, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження.
В судове засідання сторони не з`явилися, неявка сторін не являється перешкодою для розгляду заяви про скасування судового наказу.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі 183/3196/23 від 06 квітня 2023 року про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» заборгованості за розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що виникла станом на 10 березня 2023 року, утворилась за період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2023 року, у розмірі 4383 г8ривні 59 коп. та судового збору у розмірі 268,40 грн. (а.с.23).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2019 ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11) .
Зі змісту заяви-приєднання від 10.01.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , як споживач, погодила зазначені в заяві-приєднання наступні персоніфіковані дані за договором: щодо адреси об`єкта, параметрів лічильника, групи споживання, переліку газових приладів, опалювальної площі та кількості проживаючих осіб.
Зокрема, у заяві-приєднання, підписаній споживачем, зазначено, що споживач відноситься до групи споживання «15. Абоненти, що використовують газ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води) з опалювальною площею від 50 м кв. до 100 кв.м. включно», у графі перелік газових приладів указано про наявність котла - 1 шт., плити газової 1 шт., опалювальна площа 75,6 кв м, кількість зареєстрованих осіб - 2.
З наданої позивачем інформації у вигляді письмової довідки вбачається, що у період з 01 листопада 2021 по 01 березня 2023 відповідачу розподілено 3072,74 м. куб газу.
АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» є оператором газорозподільної системи, який здійснює розподіл природного газу.
За змістом статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі, побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема, в якості сировини, а не для перепродажу.
Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі, побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).
Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі, споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі, побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі, побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі, побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
За змістом пунктів 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Нормами статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних, а пунктом 5 частини 2 статті 7 цього ж Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити Оператору ГРМ вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.
Типовий договір розподілу газу, що затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.
Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Суду надано достатньо доказів про те, що саме що АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» надає послуги з розподілу природного газу, ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) до об`єкта - будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку НОМЕР_1 , ОСОБА_1 використовує для побутових потреб природний газ.
З поданих до суду доказів разом із заявою про видачу судового наказу вбачається, що між ОСОБА_1 , як споживачем, та АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» склалися договірні правовідносини.
Акцептування відповідачем Типового договору, а отже, і факт приєднання побутового споживача до умов зазначеного договору відбулося шляхом надання ОСОБА_1 підписаної заяви-приєднання.
Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суду не надано належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 розірвала зазначений вище договір, оскаржувала його дійсність в судовому порядку, внаслідок чого не являється споживачем природного газу.
Так боржником не спростовано та не надано належних доказів про те, що у спірний період природний газ не постачався до її будинку або постачався іншим постачальником, з яким відповідач уклала відповідний договір і послуги якого сплачувала, відсутні відомості про звернення ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Дніпропетровсьгаз» із заявами про відключення від споживання природного газу, тому боржник зобов`язана оплатити надані послуги.
Під час розгляду заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами, та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Згідно з положеннями пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI Договору).
Згідно з вимогами п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).
Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.11.2020 року по 01.03.2023 року споживачем було спожито 3072,74 м. куб природного газу, що підтверджується довідкою по особовому рахунку № НОМЕР_1 , побутовий споживач ОСОБА_1 .
При цьому місячна вартість за цей період була розрахована як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).
Таким чином, з урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п. п. 6.1 та 6.2 Типового договору розподілу для ОСОБА_1 була розрахована щомісячна плата за розподіл газу по періодам, визначеним розрахунку суми заборгованості. :
Відповідно до приписів статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з нормами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, оцінивши всі докази, суд приходить до переконання про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 06 квітня 2023 року, суд не надано доказів, що споживачем належним чином виконанні зобов`язання перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» по сплаті послуг за розподіл природного газу, чим порушено умови договору та норми чинного законодавства. Розрахунок вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 проведений заявником у відповідності до положень діючого законодавства та не спростований боржником.
Положеннями статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
За приписами ч.2 ст.37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.
Відповідно до Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» - НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.17 Закону України «Про НКРЕКП», для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти та ініціює внесення змін до нього.
Регулятор здійснює державне регулювання, у тому числі, шляхом нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом (п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).
Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями (ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

В силу ч. 7 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором.

Порядок підготовки рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів визначено положеннями ст. 15 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», якими визначено, що підготовка проектів рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», здійснюється у порядку, визначеному цим Законом.

Кожен проект рішення Регулятора, що має ознаки регуляторного акта, разом з матеріалами, що обґрунтовують необхідність прийняття такого рішення, та аналізом його впливу оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора з метою одержання зауважень і пропозицій від інших органів державної влади, фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань та інших заінтересованих осіб.

Зауваження і пропозиції до проектів рішень, одержані протягом встановленого строку, оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Регулятора та підлягають обов`язковому розгляду Регулятором за участі фізичних, юридичних осіб, їх об`єднань, органів місцевого самоврядування та інших заінтересованих осіб, які надали такі зауваження та пропозиції, у порядку, затвердженому Регулятором.

У разі внесення до проекту рішення суттєвих змін Регулятор може повторно провести процедуру оприлюднення проекту рішення, збору і розгляду зауважень та пропозицій до нього.

Зауваження і пропозиції до проектів рішень Регулятора та інформація про результати їх розгляду Регулятором з обґрунтуванням прийняття або відхилення оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за три робочих дні до прийняття Регулятором рішення. Зазначені матеріали повинні залишатися у публічному доступі протягом одного року з дня прийняття відповідного рішення Регулятора.

Так, частиною шостою статті 14 Закону про НКРЕКП передбачено, що рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження.

Тобто, законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП, що указує на помилковість твердження ОСОБА_1 на те, що постанови НКРЕКП, якими встановлені тарифи на послуги розподілу природного газу, не мають юридичної сили.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 3 Закону України «Про НКРЕКП», НКРЕКП здійснює виконання покладених на неї функцій, зокрема, шляхом здійснення державного контролю та застосування заходів впливу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 17 Закону України «Про НКРЕКП», контролює виконання операторами систем передачі та розподілу, операторами газотранспортної та газорозподільних систем, іншими суб`єктами ринків електричної енергії і природного газу, а у відповідних випадках - власниками систем їхніх зобов`язань відповідно до закону.

При цьому, у відповідності до ч.9 ст. 14 З Закону України «Про НКРЕКП», рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

AT «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 №844 зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 18.06.2019 № 1091, від 09.12.2020 № 2392, в межах території Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система.

Наведеним спростовуються викладені у заяві про скасування судового наказу доводи про неконституційність прийнятих НКРЕКП нормативно-правових актів, відсутність в позивача ліцензії на здійснення діяльності по наданню послуг з розподілу природного газу.

Боржником не надано доказів на підтвердження незаконності перебування газорозподільної системи в межах с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, таке твердження ОСОБА_1 є помилковими та спростовуються рішенням НКРЕКП Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 №844 зі змінами внесеними Постановою НКРЕКП від 18.06.2019 № 1091, від 09.12.2020 № 2392.

Видача ліцензії, уповноваженим на це державним органом підтверджує законність перебування газорозподільної системи у віданні позивача.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Справи за позовами операторів газорозподільної системи про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, у яких надавалась правова оцінка поняттям надання послуг з постачання природного газу, приєднання до договору про надання послуг, застосування норм Кодексу ГРМ , неодноразово були предметом розгляду Верховним Судом, тому при вирішенні цієї справи суд враховує висновки Верховного Суду в постановах від 14.09.2022 № 717/341/21, від 18.02.2021 року № 922/1703/20, від 10.110.2023 № 339/221/20.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-171 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2023 року у справі № 183/3196/23 стосовно стягнення з ОСОБА_2 користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» заборгованості за розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що виникла станом на 10 березня 2023 року, утворилась за період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2023 року, у розмірі 4383 гривні 59 коп. та судового збору у розмірі 268,40 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Сорока О.В.