ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1345/23 Номер провадження 22-ц/814/1458/24Головуючий у 1-й інстанції Мицик С.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:головуючого судді Чумак О.В.

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2023 року, ухвалене суддею Мицик С.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернулося до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказує, що у період з 26.02.2021 по 25.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено 10 договорів про надання фінансових послуг, а саме:

- №348 на суму 5900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 16 днів; -

- №315 на суму 900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 16 дні;

-№415 на суму 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 14 днів;

- №369 на суму 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 13 днів;

-№693 на суму 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 12 днів;

-№600 на суму 300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 5 днів;

-№772 на суму 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 5 днів;

-№462 на суму 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 5 днів;

-№102 на суму 1700,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 13 днів;

-№334 на суму 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном повернення 11 днів.

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості відповідачки становить 108151,16 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 6967,56 грн., за відсотками на дату відступлення прав вимоги - 101183,60 грн.

Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 56019,88 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 6967,56 грн., відсотками- 49052,32 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариситва з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість у розмірі 56019,88 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,09 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн.

З рішенням суду не погодилася відповідач ОСОБА_1 та подала на рішення суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28.11.2023, ухвалити нове та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Колект центр».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що надані позивачем договори не містять підписів сторін договорів, які укладені в режимі онлайн шляхом заповнення в відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача.

Вказує, що разом з позовом позивачем не надано жодного доказу, що відповідач зареєструвався в інформаційно-телеконмунікаційній системі кредитодавця, створив в системі особистий кабінет, отримав пропозицію (оферту) та ознайомився з нею, отримав електронне повідомлення від кредитодавця з одноразовим ідентифікатором, ввів цей одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікційній системі (сайті) кредитодавця; використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) кредитного договору №348,315, 415, 369, 693, 600, 772, 462, 102, 334.

У позові позивач не вказує, яким чином був надісланий та отриманий відповідачем такий ідентифікатор: смс-повідомлення, певний мессенджер тощо.

Зазначає, що роздруківка електронного листування не може вважатися електронним документом в розумінні положень ч.1 ст. 5 Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а позивачем не надано доказів укладення договору, який відповідав би за формою вимогам чинного законодавства.

Вважає, що позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, позивачем не підтверджено отримання відповідачкою грошових коштів за договорами.

Вказує, що позивач не був позбавлений можливості надати суду прешої інстанції виписки пол рахунку ТОВ «Служба миттєвого кредитування», з яких би чітко вбачалося, яка сума коштів була перерахована, кому та на якій підставі.

Надана позивачем роздруківка реєстру відступлення прав вимоги є нечитабельною, виготовлена неякісно, а витяг з реєстру боржників не містить підпису ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а виготовлена самостійно ТОВ «Вердикт капітал».

Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами в належній формі була досягнута домовленість про продовження строку користування відповідачкою кредитом, чи укладалися додаткові договори, чи відбулося пролонгування договору.

У письмових поясненнях, які надійшли від позивача, ТОВ «Коллект центр» адвокат Олександр Сердійчук просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним і обгрунтованим.

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа розглядається у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №348, та надано їй кредит у розмірі 5900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 16 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.29-39).

26.02.2021 року між ТО В«Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №315, та відповідачці надано кредит у розмірі 900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 16 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.40-50).

08.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №415, та надано їй кредит у розмірі 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 14 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.51-61).

09.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №369, за яким надано кредит у розмірі 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 13 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.62-72).

10.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №693, та надано їй кредит у розмірі 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 12 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.73-83).

17.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №600, та надано їй кредит у розмірі 300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 5 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.84-94).

17.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №772, та надано їй кредит у розмірі 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 5 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.95-105).

17.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №462, та надано їй кредит у розмірі 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 5 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.106-116).

23.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №102, та надано їй кредит у розмірі 1700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 13 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.117-127).

25.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №334, та надано їй кредит у розмірі 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з орієнтовним терміном повернення 11 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом (а.с.128-138).

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору та витягами з додатку №3 до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року (а.с.139-162).

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 (а.с.173-199).

Відповідно до наданих позивачем до позовної заяви розрахунків, заборгованість відповідачки за кредитним договором №348 від 26.02.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 37776,95 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 2567,56 грн., відсотками 35209,39 грн.

За договором №315 від 26.02.2021 року станом на 10.05.2023 року - 13241,61 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 900,00 грн., відсотками 12341,61 грн.

За договором №415 від 08.03.2021 року станом на 10.05.2023 року - 3095,98 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 200,00 грн., відсотками 2895,98 грн.

За договором №369 від 09.03.2021 року станом на 10.05.2023 року заборгованість відповідачки становить 3111,32 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 200,00 грн., відсотками 2911,32 грн.

Заборгованість відповідачки за договором №693 від 10.03.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 3126,66 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 200,00 грн., відсотками 2926,66 грн.

Заборгованість відповідачки за договором №600 від 17.03.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 4851,06 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 300,00 грн., відсотками 4551,06 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 за договором №772 від 17.03.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 3234,04 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 200,00 грн., відсотками 3034,04 грн.

Заборгованість відповідачки за договором №462 від 17.03.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 8085,10 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 500,00 грн., відсотками 7585,10 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 за договором №102 від 23.03.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 28271,68 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 1700,00 грн., відсотками 26571,68 грн.

Заборгованість відповідачки за договором №334 від 25.03.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 3356,76 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 200,00 грн., відсотками 3156,76 грн.

Загальна сума заборгованості за вказаними договорами становить 108151,16 грн.

При цьому позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 56019,88 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 6967,56 грн., за відсотками - 49052,32 грн. (а.с.200-209).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач отримала від первісного кредитора ТОВ «Служба миттєвого кредитування» грошові кошти за вказанами кредитними договорами на загальну суму 108151,16 грн., шляхом укладення електронних договорів у період з 26.02.2021 по 25.03.2021, які отримала на свою банківську картку, емітовану Привтабанк, реквізити якої містяться в десяти Заявах-анкетах.

Вказані обставини не спростовані відповідачкою належними і допустимими доказами.

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021.

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім цього у статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Крім того за змістом частини 6 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» акцептом пропозиції укласти договір в електронній формі є відповідь особи, якій адресована пропозиція його укласти, про її прийняття надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийнятім такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з пунктом 1 статті 9 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Служба миттєвого кредитування», отримавши відповідний цифровий пароль на номер свого мобільного телефону, що свідчить, про те що вона ознайомилася з Правилами (примірним Договором) та іншою наданою інформацією.

Для оформлення кредиту та коштів відповідач обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомилася з текстом договорів, що пропонувалися для укладання.

Правилами, інформацією, зазначеною в статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансовий послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправления (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», про що відповідач поставила відповідну відмітку в електронній системі Товариства, після чого створила заявку на отримання коштів згідно обраних нею умов.

Ознайомлення в Особистому кабінеті з Паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені статтею 9 ЗУ «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією.

Після прийняття Кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту Позичальнику Кредитодавець зробив Позичальнику пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови з якими Заявник мав можливість ознайомитись до моменту укладання Кредитного договору.

Після прийняття Позичальником умов Кредитного договору, вона уклала з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Після укладання в електронному вигляді зазначеного правочину, позичальнику були надані відповідні кошти від кредитора, права вимоги щодо стягнення заборгованості за якими увійшли до переліку тих, що передані за договорами факторингу позивачу у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши, що відповідачка, як позичальник, отримала кошти за вищевказаними кредитними договорами на загальну суму 108151,16 грн., які отримала на свою банківську картку, емітовану Привтабанк, реквізити якої містяться в десяти Заявах-анкетах, що не спростовано нею належними і допустимими доказами; не повернула їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у розмірі 56019,88 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

Доводи скаржника про те, що позивач не надав суду доказів отримання ним коштів від кредитора в якості кредиту, є не обґрунтованими, оскільки факт їх надання підтверджується наявними у матеріалах справи кредитними договорами №348,315, 415, 369, 693, 600, 772, 462, 102, 334, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в період з 26.02.2021 по 25.03.2021, що відповідно до приписів ст. 204 ЦК України свідчить про правомірність вказаних правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності до суду заявлено не було. Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в кредит відповідачці коштів у погодженому розмірі.

Крім того принцип змагальності, закріплений у ст.12 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Така правова позиція висловлена в постанові ВС від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18.

Рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384, 389, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук