Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2024 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

представника позивачів адвоката Постригань Т.Л.

представника відповідача адвоката Кучер Ю.В.

представника третьої особи служби у справах дітей ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за об`єднаним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки і піклування міста Черкаси про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду через свого представника - адвоката Постригань Т.Л. з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування міста Черкаси про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивували тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони у законному шлюбі не перебували, реєстрація народження дитини проведена на підставі ст.126 СК України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою). У 2021 році ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 171 СК України під час розгляду справи №707/1704/21 в судовому засіданні була заслухана малолітня ОСОБА_2 , яка підтвердила, що батько повністю втратив з нею зв`язок та відновлення стосунків неможливе. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01.07.2022 року у справі №707/1704/21, суд вирішив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно його доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_2 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 908 грн. Рішення суду набрало законної сили в частинні стягнення аліментів з ОСОБА_4 , проте постановою Черкаського апеляційного суду від 10.11.2022 року вищезазначене рішення в частині щодо вирішення спору про позбавлення батьківських прав скасовано та ухвалено в даній частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки і піклування міста Черкаси про позбавлення батьківських прав - відмовлено та попереджено ОСОБА_4 про належне виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини. З дати ухвалення рішення відношення відповідача до дитини не змінилося, ОСОБА_4 припинив спілкування та будь-які стосунки з дитиною, зв`язок з нею не підтримує, її життям, здоров`ям, навчанням, духовним та матеріальним розвитком не цікавиться, матеріально дитині не допомагає.

Позивач зазначає, що батько ОСОБА_4 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами своєї дитини, її станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї доньки; не створює та не забезпечує умов для отримання освіти, та взагалі не вживає будь-яких заходів для цього. Тобто відповідач, покладених на нього батьківських обов`язків не виконує: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. За таких обставин створились умови, які шкодять інтересам дитини. Станом на 18.10.2023 року заборгованість з аліментів згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №117999 за період з 22.07.2021 року складає 146995,65 грн. Розмір пені складає 152484,90 грн. Всі питання щодо виховання дитини вирішує мати ОСОБА_3 , самостійно та без участі і підтримки з боку батька ОСОБА_4 . Позивач має самостійний дохід, постійне місце проживання, повністю та самостійно забезпечує дитину, включаючи витрати на лікування, навчання, харчування дитини, тобто дитина знаходиться на повному її утриманні.

У зв`язку із вищевикладеним, позивачі просять суд, позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, стягнути з ОСОБА_4 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адвокат Постригань Т.Л. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник третьої особи служби у справах дітей ОСОБА_1 повністю підримала позицію позивачів та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Кучер Ю.В. заперечила щодо позовних вимог та просила суд повністю відмовити в задоволенні вищезазначеного позову у зв`язку з недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог, подавши письмовий відзив на позовні вимоги.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, наданий відповідачем відзив, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

01.07.2021 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради за №415/30-03-03 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_4 щодо малолітньої ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконавчий комітет Черкаської міської ради від 20.10.2022 року №448/30-03-03 враховуючи рішення з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.10.2022 року №7/20, захищаючи права та інтереси малолітньої ОСОБА_2 , керуючись ст.19 СК України, ст. 4 ЗУ «Про органи і служби у справах дітей, спеціальні установи для дітей», Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування підтримує висновок від 01.07.2021 року за №415/30-03-03, та вважає за доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітньої ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд констатує, що ОСОБА_4 не виконує рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01.07.2022 року у справі №707/1704/21 щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується постановами державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП НОМЕР_5, виданими у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів у розмірі 135917,4 грн, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за чотири місяці, зокрема, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про обмеження керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Згідно довідки виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області №229 від 26.09.2023 року встановлено, що гр. ОСОБА_3 дійсно зареєстрована та проживає у власному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Також в домоволодінні зареєстровані та проживають інші члени сім`ї, а саме дочка ОСОБА_2 , 2009 року народження. Інших членів родини не зареєстровано та не проживає.

08.11.2023 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також суд зобов`язав орган опіки та піклування м.Черкаси подати до суду в місячний строк з моменту прийняття даної ухвали письмовий висновок щодо розв`язання спору відповідно до вимог ч.5 ст.19 СК України, а саме щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача і зобов`язати позивачку уточнити позовні вимоги, зазначивши період стягнення та конкретну суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню.

14.11.2023 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області справи №707/3457/23 та №707/3423/23 об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний №707/3423/23 (провадження №2/707/1383/23), а також визначено процесуальний статус учасників справи позивачами визначено - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відповідач - ОСОБА_4 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування міста Черкаси.

Згідно поданого відзиву відповідач заперечує в повному обсязі щодо позовних вимог, вважає заявлені позовні вимоги необгрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами. Відповідач вважає, що всі доводи позовної заяви зводяться до того, що він фізично відсутній у житті дитини, проте така ситуація за його словами зумовлена саме протиправною поведінкою позивачки ОСОБА_3 , яка створює перешкоди батькові дитини у спілкуванні із донькою, приховує їх місце фактичного проживання, навчання, не дозволяє спілкуватися по телефону, проводити разом час, брати участь у вихованні неповнолітньої ОСОБА_2 . Крім того, позивачем приховано факт перебування дитини за межами України, що також створює перешкоди відповідачу у спілкуванні з донькою, приймати участь у її вихованні та житті. ОСОБА_4 вказує, що регулярно сплачував аліменти, що підтверджується дублікатами чеків, які приєднані до матеріалів справи, а саме: 01.01.2022 року - 1000 грн; 05.02.2022 року - 1000 грн; 09.03.2022 року - 1000 грн; 05.04.2022 року - 1000 грн; 07.05.2022 року - 1000 грн; 10.05.2022 року - 1000 грн; 23.06.2022 року - 1000 грн; 04.08.2022 року - 1000 грн; 24.08.2022 року; 24.09.2022 року - 1000 грн; 29.10.2022 року - 3500 грн; 29.10.2022 року - 2500 грн. В подальшому позивачка ОСОБА_3 заблокувала даний картковий рахунок, іншого для сплати аліментів не надала, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного державним виконавцем, розмір такої заборгованості за період з 22.07.2021 року, станом на 16.10.2023 року становить 146995,65 грн. Відповідач з 24.02.2022 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил України та 06.07.2023 року звільнений з ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі наказу №22-РС, з військової служби у запас відповідно до підпункту «ґ» через сімейні обставини (у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи). Відповідач мав офіційний дохід, не приховував його, не оскаржував рішення Черкаського районного суду Черкаської області про стягнення аліментів на утримання дитини, не відмовлявся від їх сплати, вживав заходи спрямовані на надання коштів на утримання доньки, а тому відсутня вина відповідача у виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, станом на сьогодні ОСОБА_4 має на утриманні непрацездатну матір - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №055418 від 06.07.2023 року є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням з ураженням опорно рухового апарату. Підсумовуючи викладене, відповідач просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3

02.01.2024 року на адресу Черкаського районного суду надійшла відповідь на відзив від позивачки ОСОБА_3 в якій зауважила, що ОСОБА_4 у відзиві не зазначив жодного факту, який свідчив про його намагання брати участь у житті дитини, не надав жодного належного та допустимого доказу про зміну свого ставлення до дитини, зокрема з 10.11.2020 року з дати постанови Черкаського апеляційного суду.

09.01.2024 року від представника позивачів, адвоката Постригань Т.Л. надійшли уточнення до позовної заяви, згідно якої просили суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , стягнути з ОСОБА_4 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені за період з 22.07.2021 року по 05.01.2024 року в сумі 152484,90 грн та стягнути з відповідачі судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1073,60 грн.

З метою уникнення надмірного формалізму при застосуванні процесуальних норм, враховуючи положення ЦПК України, висновки Верховного Суду щодо вирішення аналогічних питань, суд, виходячи із змісту заяви представника позивачів про уточнення позовних вимог, а також із змісту раніше поданих позовних заяв ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , обставин справи, розцінив таку заяву як заяву про зменшення розміру позовних вимог, про що прийняв усну ухвалу під звукозапис.

Згідно висновку виконавчого коітету Черкаської міської ради №107-01-21 від 16.01.2024 року про відповідність інтересам неповнолітньої ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлення батьківських прав її батька, захищаючи права та інтереси неповнолітньої, беручи до уваги її думку, враховуючи норми чинного законодавства, а саме: ст.19, п.2 ч.1 ст.164 СК України, ЗУ «Про органи і служби у справах дітей, та спеціальні установи для дітей», Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», для соціального захисту прав та інтересів неповнолітньої, забезпечення гарантій на виховання, лікування та розвиток відповідно до європейських стандартів, ратифікованих Україною, виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_4 та буде відповідати найкращим інтересам неповнолітньої ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 15, п. 16, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України це право дитини конкретизовано, зокрема у статті 171 СК України, яка регулює врахування думки дитини при вирішенні питань, які стосуються її життя.

ч. 2, ч.3 ст. 166 СК України визначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Суд констатує, що відповідач не виконував та не виконує вказаного обов`язку відносно своєї дочки ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та ухиленні від виконання таких обов`язків.

Суд вважає доведеними і обгрунтованими позовні вимоги про те, що що батько ОСОБА_4 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами своєї дитини, її станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї доньки; не створює та не забезпечує умов для отримання освіти. Після рішення апеляційного суду від 10.11.2022р. ОСОБА_4 не вичнив вказаних дій, при цьому, колегія суддів апеляційного суду у рішенні вважала за доцільне попередити відповідача про зміну ставлення до виховання дітей. Доказів про протилежне до суду не надано. На відповідача покладено обов`язок разом із позивачем утримувати свою дитину, при цьому, суд констатує, що даний обов`язок має виконуватись шляхом вчиннення активних дій, чого відповідачем не було здійснено.

Станом на 01.01.2024р. відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 в розмірі 143326грн. 42коп., що підтверджується розрахунком заборгованості ДВС (а.с.183-184). Станом на 16.10.2023р. розмір заборгованості був 146995,65грн. (а.с.83). Тобто відповідач протягом тривалого часу не виконував та не виконує свого обов`язку щодо належного утримання дитини, зокрема сплати аліментів на утримання дитини по рішенню суду.

Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дитини, не забезпечує базові потреби дитини, не піклуюєть про її зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дитину і призводить до шкідливих наслідків для її психіки та духовного розвитку.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виражатись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягають обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Суд констатує, що відповідач не вчиняв дій щодо визначення місця проживання дитини чи щодо участі відповідача, як батька, у спілкуванні з дитиною.

Суд вважає, що відповідач не виконував та не виконує вимоги ч.2 ст.164 СК України, а саме ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Доводи представника позивачів адвоката Постригань Т.Л. та представника служби у справах дітей ОСОБА_1 з даного приводу суд вважає обгрунтованими. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що він належним чином виконував свої батьківські обов`язки щодо виховання та утримання своєї дочки ОСОБА_2 . Докази, що надані представником відповідача, в т.ч. довідка військово-лікарської комісії, виписки про перерахування певних сум коштів, квитанції Приватбанку про перерахування коштів, довідка МСЕК ОСОБА_5 , в сукупності, не вказують про виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання/утримання своєї дитини ОСОБА_2 та не вказують про неможливість виконання таких обов`язків протягом такого тривалого періоду часу. Інвалідність одного із батьків не є підставою для самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків.

Суд констатує, що відповідач не надав до суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про його намагання брати участь у житті дитини, про зміну свого ставлення до дитини, зокрема з 10.11.2022р. з дати постанови Черкаського апеляційного суду.

Відповідь на відзив на позовну заяву від адвоката Постригань Т. суд вважає обгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, враховуючи судову практику, що склалася, суд приходить до висновку, що заявлений позивачами позов підлягає до часткового задоволення, оскільки суд вважає, що ОСОБА_4 не піклуюється про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечуює необхідного харчування, не спілкуюється з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що свідчить про неспроможність батька на теперішній час самостійно забезпечити належні умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання дитини, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав підлягають до задоволення. В частині стягнення неустойки (пені) суд вирішив задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути пеню на користь дитини у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з 22.07.2021р. по 05.01.2024р. в сумі 152484грн. 90коп. Щодо позовних вимог про стягнення пені на користь матері (оскільки позивачки ОСОБА_3 також заявила позовну вимогу про стягнення пені), суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вказаної вимоги, так як суд прийняв рішення про необхідність стягнення пені безпосередньо на користь дитини, а подвійне стягнення пені і на користь дитини і на користь матері є неправомірним і безпідставним.

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст164, 166, 181 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з 22.07.2021р. по 05.01.2024р. в сумі 152484грн. 90коп.

В решті позовних вимог щодо стягнення неустойки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 ) судові витрати по справі, що складаються із сплати судового збору в сумі 1073грн. 60коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2024 року.

Суддя: О. М. Суходольський