Справа № 727/4869/24
Провадження № 4-с/727/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Гелка А.С.

заявника: ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2

стягувача: ОСОБА_3

представника стягувача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби, заінтересовані особи: начальник Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смотр Д.О., державний виконавець Кифірюк А.І., стягувач ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ :

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби.

Посилався на те, що на виконанні у Першому відділі ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №72805289 з виконання виконавчого листа №727/718/19 від 12.08.2021 року, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, яке розташоване на прибудинковій земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок, літ.К, загальною площею 57 кв.м., розміром 11,49 кв.м.*5,10 кв.м., який складається з двох кімнат, площею 29, 5 кв.м., коридору, площею 6 кв.м., кухні 7,8 кв.м., суміщеного санвузла, площею 6,1 кв.м., підвалу, площею 4,7 кв.м., гаража літ.Ж, загальною площею 17 кв.м. Виконавче провадження було відкрито 19.03.2023 року.

У подальшому, постановою від 25.09.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 13400 гривень.

Після цього, 02.10.2023 року за адресою АДРЕСА_1 складено акт державного виконавця про те, що боржником рішення суду не виконано, а 03.10.2023 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 гривень. Та надано строк для виконання рішення суду і попереджено про кримінальну відповідальність.

12.10.2023 року державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду та 18.10.2023 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 гривень.

Також, 19.03.2024 року державним виконавцем за місцем виконання рішення суду за участю ФОП ОСОБА_5 , який має КВЕД 43.11 знесення (для проведення робіт, вказаних у рішенні суду), складено акт про невиконання виконавчого документа. Відповідно до листа ФОП ОСОБА_5 від 25.03.2024 року орієнтовно можлива сума, яка необхідна для початку виконання робіт становить 20000 гривень.

05.04.2024 року державним виконавцем було надіслано стягувачу лист про авансування витрат виконавчого провадження для примусового виконання рішення суду і надано 10 робочих днів для перерахування коштів.

Того ж дня, на адресу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області рекомендованим листом направлено подання про порушення кримінального провадження у порядку ст.382 КК України.

Окрім того, 05.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про закінчення виконавчого провадження обгрунтвоана тим, що виконання рішення суду неможливе без участі боржника, а тому на підставі ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження слід закрити та скерувати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, постановою від 02.05.2024 року №5 про результати перевірки законності виконавчого провадження начальник Першого відділу ДВС у м.Чернівці визнав дії державного виконавця під час виконання виконавчого провадження №72805289 такими, що вчинені із порушенням ст.ст. 39, 63 Закону України «Про виконавче провадження» та скасував постанову про закінчення цього виконавчого провадження» від 05.04.2024 року. Постанова мотивована тим, що рішення суду можливо виконати без участі боржника, а тому державний виконавець передчасно закрив виконавче провадження без отримання погодження або відмови стягувача від авансування витрат виконавчого провадження.

03.05.2024 року державним виконавцем було відновлено виконавче провадження №72805289.

Із вказаними постановами він не погоджується та вважає їх хибними, оскільки майно, яке підлягає знесенню, є єдиним його житлом, до житлового будинку під`єднано комунальні послуги, зокрема електроживлення та газопостачання. Також у будинку знаходяться його індивідуальні речі та його дружини, рішення про їх виселення немає. Квартира АДРЕСА_2 , у якій він зареєстрований, є непридатною для проживання, оскільки загрожує обвалом.

На його думку, державний виконавець, виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження, безпосередньо ознайомлений із реальними обставинами виконавчого провадження та дійшов правомірного висновку про неможливість виконання рішення суду без участі боржника.

Натомість, начальник Відділу ДВС не був присутній на місці знаходження житлового будинку та не обґрунтував яким чином можливо його знесення, оскільки у ньому проживають особи, які не мають іншого житла, що придатне для проживання.

Крім того, стягувач до цього часу не здійснила авансування витрат виконавчого провадження, хоча строк для його сплати вже минув.

Також, вважає, що начальником не дотримано положення розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту №512/5 від 02.04.2012 року, оскільки у постанові №5 від 02.05.2024 року не зазначено строки проведення перевірки, не надано оцінки всім діям державного виконавця, та необґрунтовано можливість виконання рішення суду без участі боржника та обставини, які це підтверджують.

Просив визнати неправомірними дії начальника Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смотра Д.О. щодо скасування постанови від 05.04.2024 року про закінчення виконавчого провадження №72805289 та скасувати постанову №5 від 02.05.2024 року «Про результати перевірки законності виконавчого провадження №72805289».

Також просив визнати неправомірними дії державного виконавця ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марусяка В.А. щодо відновлення виконавчого провадження №72805289 та скасувати постанову від 03.05.2024 року про відновлення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 16.05.2024 року скаргу ОСОБА_1 призначено до судового розгляду.

Представником стягувача 22.05.2024 року до матеріалів скарги долучено додаткові докази.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав. Зазначив, що постановою Чернівецького апеляційного суду не визначено саме його обов`язок виконати рішення суду, у зв`язку з чим він його не виконує. Окрім того, пояснив, що проживає у цьому будинку разом із своєю сім`єю, рішення про його виселення не приймалось. Просив скаргу задовольнити.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримав. Пояснив суду, що стягував не внесла коштів на авансування витрат по виконанню рішення суду, у зв`язку з чим виконавцем було правомірно закінчено виконавче провадження. Просив задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечувала проти вимог скарги. Зазначила, що рішення суду про знесення будинку можливо виконати без участі боржника, а тому дії начальника Відділу ДВС є правомірними.

ОСОБА_3 також заперечувала проти вимог скарги. Пояснила суду, що державним виконавцем в один день 05.04.2024 року було надіслано їй повідомлення про необхідність авансування витрат виконавчого провадження для примусового виконання рішення суду, для чого надано 10 днів та того ж дня винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними, а тому в задоволенні скарги просила відмовити.

Представники Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду скарги. Про причини неявки суд не повідомили..

Заслухавши пояснення учасників скарги, дослідивши письмові докази судового провадження, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Як було встановлено судом, постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.07.2021 року у справі №727/718/19 рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.03.2021 року в частині відмови ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно скасовано. Постановлено знести самочинно збудоване нерухоме майно, яке розташоване на прибудинковій земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ.К, загальною площею 57,00 кв.м., розміром 11,49 м*5,10 м., який складається з двох житлових кімнат, площею 29,5 кв.м., коридору, площею 6,0 кв.м., кухні, площею 7,8 кв.м., суміщеного санвузла, площею 6,1 кв.м., підвалу, площею 4,7 кв.м., гараж літ.Ж, загальною площею 17 кв.м.

Постановою Верховного Суду від 01.02.2023 року постанову Чернівецького апеляційного суду від 28.07.2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва залишено без змін.

Окрім того, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 30.09.2015 року рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.03.2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно зведений житловий будинок літ.К та гараж літ.Ж по АДРЕСА_1 відмовлено.

На виконання постанови суду апеляційної інстанції від 28.07.2021 року у справі №727/718/19 Шевченківським районним судом м.Чернівці 12.08.2021 року було видано виконавчий лист про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, що розташоване на прибудинковій земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , який перебував на виконанні Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавче провадження №72805289.

Постановою державного виконавця Кифірюка А.І. від 05.04.2024 року виконавче провадження №72805289 було закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.6). Постанова обгрунтована тим, що боржником рішення суду не виконано. При цьому державний виконавець керувався ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, направивши подання до органу досудового розслідування для порушення кримінальної справи щодо боржника (а.с.6).

02.05.2024 року начальником Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смотр Д.О. винесено постанову №5 про результати перевірки законності виконавчого провадження №72805289 (а.с.7-8).

Вказаною постановою встановлено, що 25.09.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 13400 гривень.

02.10.2023 року за адресою АДРЕСА_1 складено акт державного виконавця про те, що боржником рішення суду не виконано, а 03.10.2023 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 гривень та надано строк для виконання рішення суду і попереджено про кримінальну відповідальність.

12.10.2023 року державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду та 18.10.2023 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 гривень.

19.03.2024 року державним виконавцем за місцем виконання рішення суду за участю ФОП ОСОБА_5 , який має КВЕД 43.11 знесення (для проведення робіт, вказаних у рішенні суду), складено акт про невиконання виконавчого документа. Відповідно до листа ФОП ОСОБА_5 від 25.03.2024 року орієнтовно можлива сума, яка необхідна для початку виконання робіт, становить 20000 гривень.

05.04.2024 року державним виконавцем було надіслано стягувачу лист про авансування витрат виконавчого провадження для примусового виконання рішення суду і надано 10 робочих днів для перерахування коштів. Того ж дня, на адресу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області рекомендованим листом направлено подання про порушення кримінального провадження у порядку ст.382 КК України.

Також, 05.04.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Констатовано, що оскільки рішення суду може бути виконане без участі боржника, державний виконавець передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження без отримання погодження або відмови стягувача про авансування витрат виконавчого провадження. Постанову про закінчення виконавчого провадження №72805289 від 05.04.2024 року скасовано. Зобов`язано державного виконавця першого відділу ДВС у м.Чернівці Марусяка В.А. у строк до 07.05.2024 року вчинити всі дії щодо фактичного повного виконання виконавчого провадження №72805289 згідно вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та чинного законодавства.

У подальшому, державним виконавцем Марусяком В.А. відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №727/718/19, виданого 12.08.2021 року Шевченківським районним судом м.Чернівці.

Зі змісту скарги та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 із вказаними постановами посадових осіб Першого відділу ДВС у м.Чернівці від 02.05.2024 року та від 03.05.2024 року не погоджується та вважає їх неправомірними.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця, а так само порядок розгляду такої скарги та постановлення судом ухвали пов`язані із наявністю судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, та примусовим виконанням такого рішення.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.п. 1,2 Розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції №512/5 від 02.04.2012 року, з відповідними та змінами та доповненнями (в редакції станом на 10.06.2021 року), перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема, : начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова (п. 7 розділу XII Інструкції).

Отже з викладеного вбачається, що начальник відділу державної виконавчої служби має право здійснювати перевірку виконавчих проваджень, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Із дослідженої судом постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №72805289 від 05.04.2024 року встановлено, що виконавець під час її винесення керувався ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» та виходив із того, що рішення суду неможливо виконати без участі боржника.

Розглядаючи аргументи учасників виконавчого провадження, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно достатті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтями 24, 26 Закону передбачено, що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За змістом ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Проте, як вбачається із постанови Чернівецького апеляційного суду від від 28.07.2021 року у справі №727/718/19, якою постановлено знести самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване на прибудинковій земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ.К, у ньому не було встановлено обов`язку боржника вчинити зазначені дії.

Отже, посилання державного виконавця Кифірюка А.І. на положення ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» та закінчення виконавчого провадження з цих підстав є неправомірним.

Окрім того, встановлено, що державний виконавець, визначивши стягувачу 10-денний термін для здійснення авансування витрат виконавчого провадження у розмірі 20000 гривень, не дотримавшись визначеного ним строку, того ж дня виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, що безмовно свідчить про протиправність його дій.

З огляду на зазначене, а також те, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, суд вважає, що начальник Першого відділу ДВС у м.Чернівці, виявивши у діях державного виконавця зазначені порушення, правомірно та обґрунтовано прийняв постанову від 02.05.2024 року, якою забезпечив право ОСОБА_3 на справедливий судовий захист, невід`ємною складовою якого є право на виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги необгрунтовані, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.18, 76-81, 353, 432, 447, 448, 450,451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби, заінтересовані особи: начальник Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смотр Д.О., державний виконавець Кифірюк А.І., стягувач ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду буде складено 24.05.2024 року.

Суддя Одовічен Я.В.