ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/107/24 Справа № 236/4914/21 Суддя у 1-й інстанції - Бєлоусов А.Є. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Агєєва О.В.

суддів: Бондар Я.М. Корчистої О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла.

Із вказаним судовим рішенням не погодився позивач на подав апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2022 року витребувано зі Краснолиманського міського суду Донецької області цивільну справу № 236/4914/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан.

Розпорядженням Верховного Суду від 22.07.2022 року № 40 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Донецький апеляційний суд)» змінено територіальну підсудність судових справ Донецького апеляційного суду. Визначено, що справи, які територіально підсудні цьому суду повинні розглядатись Дніпровським апеляційним судом.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року витребувано з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу №236/4941/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла

Листом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року повідомлено, що надіслати цивільну справу №236/4914/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла не надається можливим, оскільки вказана судова справа на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на надходила.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року копії матеріалів апеляційного провадження №22-ц/803/1893/23 направлено до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання про відновлення судового провадження у цивільній справі № 236/4914/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла, у місячний строк, після чого матеріали підлягають поверненню до апеляційного суду.

На виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду надійшло відновлене втрачене провадження у справі №236/4914/21.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2024 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року залишено без руху та надано строк для звернення до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку.

Копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2024 року направлено заявнику на поштову адресу, яка зазначена скаржником в апеляційній скарзі та розміщено на офіційному веб-порталі судової влади.

Частиною 2 ст. 11 Закону України від 12.08.2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII), визначено, що учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Вбачається, що станом на 25 квітня 2024 року вимоги ухвали апеляційного суду від 22 січня 2024 року не виконані, недоліки апеляційної скарги не усунені.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Отже, заявником пропущено строки, визначені ЦПК України, для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, з наведенням поважних та об`єктивних обставин, які перешкоджали оскаржити судове рішення в апеляційному порядку в межах цих строків.

За правилами частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла.

Керуючись статтями 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження по поданій ним апеляційній скарзі на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу житла.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: