Справа № 562/460/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Ковалика Ю.А., секретаря судових засідань Щербак В.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Здолбунівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Здолбунівської міської ради, просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачем; залишити сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати з ним.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.09.2002 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нормальні подружні стосунки не склалися, через різні погляди на життя, сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага, примирення між ними є неможливим. Діти проживають із ним, він займається їхнім вихованням, відповідач не виявляє бажання проводити час з дітьми.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву від 16.04.2024, якою позов визнала, просила розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Здолбунівської міської ради Гуляр М.В. в судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду в інтересах дитини.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2002 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб Здолбунівським відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 126, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.09.2002.

Від спільного сумісного проживання народилися діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 19.03.2003 та від 07.05.2015.

Згідно висновку органу опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області від 22.03.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне прийняти рішення щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи інтереси дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згоду матері, вважає необхідним визначити місце проживання дитини з батьком.

Крім того, суд зауважує, що матір дитини, у разі визначення місця проживання сина з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з ним, турботі та участі у вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 вересня 2002 року Здолбунівським відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 126 між громадянами України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвати.

Сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до Здолбунівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Здолбунівської міської ради Рівненської області, місце знаходження м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, Рівненської області, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43998192.

Повний текст рішення складено 02 травня 2024 року.

Суддя: Ю.А. Ковалик