Справа № 643/3747/24
Провадження № 2/643/2395/24
УХВАЛА

19.04.2024 Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до держави російської федерації в особі - посольства російської федерації в Україні, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації, -

встановив:

16.04.2024 до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до держави російської федерації в особі - посольства російської федерації в Україні, третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації (документ сформований в системі «Електронний суд»).

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

За статтею 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Так, під час дослідження матеріалів справи встановлено, що предметом поданого до суду позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації, тобто в даному випадку застосовуються правила загальної підсудності.

Приписами ч. 17 ст.28 ЦПК України визначено, що позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження), у зв`язку із збройною агресією російської федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Так, позивачем у позові зазначено, що позов пред`являється за місцем проживання позивача на підставі ч.17 ст.28 ЦПК України.

З відповіді №548028 від 17.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому з врахуванням правила альтернативної підсудності (ч. 17 ст.28 ЦПК України) справа підсудна Київському районному суду м.Харкоів.

За встановлених обставин та відповідних тому норм, а також враховуючи волевиявлення позивача, справа підлягає направленню за підсудністю саме до вказаного суду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 23, 28, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до держави російської федерації в особі - посольства російської федерації в Україні /м.Київ, пр. Повітрофлотський, буд.27/, третя особа ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 / про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації - передати на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м.Харкова (адреса: 61168, м. Харків, вул. Валентинівська, 7 б).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Довготько Т.М.