КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/6861/23 Головуючий у суді І інстанції: Майбоженко А.М.
провадження №22-ц/824/8685/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та адвоката Старовойтової Дарини Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Старовойтову Д.А. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти за договором №717ВП/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) від 12.10.2021 року у розмірі 44 685,00 грн, сплачені грошові кошти за Попереднім договором №227ПП/10/2021 від 16.10.2021 року, що є вартістю медичної допомоги, яка мала бути надана за Договором № 71РП/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність) Пакет «Комфорт» в розмірі 54 773,00 грн, 3% - річних у розмірі 2 761,46 грн, інфляційні втрати у розмірі 11 255,63 грн та судові витрати.

Позов обгрунтований тим, що 12.10.2021 року між позивачкою та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Договір № 717ВП/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Максимальна турбота» з 6-13 тижнів до пологів - одноплідна вагітність, за умовами якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу, що полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта, яку пацієнт зобов`язується прийняти і виконувати та сплатити на умовах даного договору. Вартість послуг медичного закладу із спостереження вагітності склала 44685,00 грн, які були сплачені позивачем у повному обсязі.

Також, 16.10.2021 року укладено Попередній договір №227ПП/10/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт», згідно якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання у термін з 22 до 32 тижня вагітності Пацієнта (у разі спостереження вагітності в медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 до 34 тижня вагітності Пацієнта (у разі спостереження вагітності в інших медичних закладах) укласти Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), Пакет «Стандарт», на умовах якого Пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів Пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього. Вартість послуг за цим договором склала 54 773 грн, які були сплачені позивачем у повному обсязі.

Укладання основного договору сторони обумовили в строк, не більше, ніж до досягнення пацієнтом терміну вагітності 34 тижні відповідно до п.1.1. Попереднього договору.

Згодом, 18.02.2022 року між сторонами було укладено Договір №71РП/02/2022 про надання медичної допомоги з ведення пологів (одно плідна вагітність) Пакет «Комфорт», вартість якого позивачкою сплачена у якості авансового платежу за попереднім договором.

У зв`язку з воєнними діями відповідач не надав їй обумовлених укладеними договорами послуг у повному обсязі та не повернув отриманих на підставі вказаних договорів коштів.

Позивачка через офіційну електронну пошту відповідача 15.06.2022 року, зверталася з листом про повернення коштів, дане звернення медичним закладом було прийнято 20.06.2022 року, однак кошти повернуті не були.

Крім того, 15.05.2023 року представницею позивачки відповідачеві була вручена досудова вимога про повернення коштів за Договорами, однак медичний заклад обов`язок з повернення коштів не виконав.

Враховуючи викладене, просила суд стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти за договором №717ВП/10/2021 від 12.10.2021 року у розмірі 44 685,00 грн, сплачені грошові кошти за Попереднім договором №227ПП/10/2021 від 16.10.2021 року, що є вартістю медичної допомоги, яка мала бути надана за Договором № 71РП/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність) Пакет «Комфорт» в розмірі 54 773,00 грн, 3% - річних у розмірі 2 761,46 грн, інфляційні втрати у розмірі 11 255,63 грн та судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 грн та сплаченого судового збору.

24 січня 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява від представника позивача про відмову від позовних вимог в частині стягнення коштів в розмірі 41 410 грн за договором про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Максимальна турбота» з 6-13 тижнів - до пологів (одноплідна вагістність) від 12 жовтня 2021 року (а.с. 164 том 1).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 :

- 1 475 грн 00 коп. - сплачених грошових коштів за Договором №717ВП/10/2021 від 12.10.2021 року;

- 52 983 грн 00 коп. - сплачених грошових коштів за Попереднім договором №227ПП/10/2021 від 16.10.2021 року, що є вартістю медичної допомоги за Договором №71 РП/02/2022 від 18.02.2022 року;

- 6 466 грн 10 коп. - інфляційні втрати;

- 1 512 грн 89 коп.- 3% річних;

- 3000 грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу;

- 590 грн 48 коп. - судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 26 лютого 2024 року адвокат Старовойтова Дарина Андріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року в частині стягнення витрат на правову допомогу, а саме стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн. В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року залишити без змін. Також просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в розмірі 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги позивачки обгрунтовані тим, що стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн є необгрунтовано малим та таким, що не відповідає обсягу правової допомоги, фактично отриманої позивачем від свого представника.

Щодо посилань суду першої інстанції на обсяг задоволених позовних вимог, представник позивача зазначає, що позивач звертався до суду із заявою про відмову від частини позовних вимог, та, скориставшись передбаченим чинним цивільним процесуальним законодавством правом, відмовився від позовних вимог в частині стягнення коштів в розмірі 41 410,00 грн за Договором про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Максимальна турбота» з 6-13 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність) від 12 жовтня 2021 року. Тому вважає, що неможливо стверджувати про задоволення судом 55% від пред`явлених позовних вимог, оскільки обсяг таких вимог зазнавав змін.

Представник апелянта вказувала, що у позовній заяві позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат за надання правової допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції, що становить 11 000,00 грн.

Надалі позивач звернувся до суду із заявою про розподіл і стягнення судових витрат та на підтвердження суми правової допомоги позивачем було надано: копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди № 1 до договору, додаткової угоди № 2 до договору, в якій сторонами визначено розмір гонорару, квитанції про оплату послуг, звіт з детальним описом робіт, рахунок та акт прийому- передачі послуг.

Від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому він, вважаючи її завищеною, просив суд першої інстанції зменшити розмір суми правничої допомоги до 3000 грн, проте не надав жодного доказу перебування відповідача у скрутному матеріальному становищі та неможливості відшкодування витрат на правову допомогу.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказувала, що обсяг наданих послуг відображено у низці документів, доданих позивачем до позовної заяви, у яких конкретизовано види правової допомоги, що надавались позивачу під час розгляду справи судом першої інстанції, характер та спектр послуг.

Також вказувала, що справа, яка розглядається, має надважливе значення для сторони позивача. Зокрема, позивач в стані вагітності, під час війни, залишилася без медичної допомоги відповідача. При цьому відповідач протягом вже більш ніж року ухиляється від повернення коштів без жодних правових підстав.

Не погодившись із рішенням судом першої інстанції, 11 березня 2024 року представник ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» - Зукін Валерій Дмитрійович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати частково рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003787 від 18.02.2022 року сплачена позивачем сума у розмірі 1800,00 грн була оплачена на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Зазначає, що розділом 9 договору ведення передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором. Так, п. 9.3 договору ведення Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які Сторони не могли передбачити і що перешкоджають Сторонам виконати свої обов`язки за цим Договором. Пунктом 9.5 договору ведення Сторона, яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору, повинна проінформувати про це іншу Сторону, а також підтвердити належним чином цей факт.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилався на те, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні з 24 лютого 2022 року, дію якого продовжено і по сьогодення. Зазначає, що Торгово-Промисловою палатою України 28.02.2022 року листом № 2024/02.0-7.1 агресію російської федерації проти України віднесено до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та підтверджено, що такі обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Апелянт наголошує, що введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року і його продовження по сьогодення, у зв`язку із агресію російської федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки, будівля пологового будинку (адреса: АДРЕСА_1 ) зазнала обстрілів та значних пошкоджень у результаті проведення активних бойових дій (ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» територіально розташовано в Пуща-Водиці біля с. Горенка, м. Буча, м. Ірпінь, м. Гостомель, а саме: на «кордоні» проведення активних бойових дій). Звертає увагу суду, що фотографії будівлі наявні в матеріалах справи. Пояснює, що з березня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» вимушено призупинило роботу у Пуща-Водиці та не приймало пацієнтів до 01.09.2022 року включно.

Зазначав, що з початку повномасштабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям Збройних Сил України, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, десятки людей отримали притулок у пологовому будинку у якості укриття від ворожих снарядів, зокрема через що і була неодноразово обстріляна будівля Пологового будинку, яка зазнала значних пошкоджень, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, відповідач вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності ТОВ «Лелека» та з огляду на положення ст. 617 ЦК України та наявності у ТОВ «Лелека» форс-мажорних обставин, не можуть застосовуватись.

28 березня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивачка від ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», в якому просило апеляційну скаргу позивачки залишити без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивача, представник відповідача вказував на те, що заявлені позивачкою у суді першої інстанції судові витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн є неспівмірними.

Представник відповідача зазначав, що вказаний спір, що був предметом розгляду даної справи виник в результаті існування вперше в історії незалежної України таких форс-мажорних обставин, як воєнні дії спричинені військовою агресією російської федерації, та враховуючи скрутне фінансове становище відповідача, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу в суді першої інстанції цілком відповідає сумі у розмірі 3000 грн.

Крім того, представник відповідача наголосив на тому, що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» також було подано апеляційну скаргу від 11.03.2024 року на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2024 року. Разом з тим, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» погодилось із рішення суду першої інстанції в частині щодо стягнення суми витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн, адже фактично правова допомога, яка надавалась позивачу, полягала лише у складенні процесуальних документів.

Заперечуючи проти вимоги позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн, відповідач вважає заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу неспівмірними та просив суд апеляційної інстанції врахувати те, що на даний час ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» перебуває в скрутному фінансовому положенні та беручи до уваги, що правова допомога в суді апеляційної інстанції позивачу надавалась, хоча розмір такої правової допомоги є неспівмірним, просив суд зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до 1000 грн.

17 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача від представника позивача - адвоката Старовойтової Дарини Андріївни, в якому просила у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» відмовити.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги відповідача, представник позивача вказував на те, що відповідачем не зазначено підстави апеляційного оскарження рішення, не вказано, які норми процесуального права були порушені та/або які норми матеріального права неправильно застосовані судом першої інстанції.

Вказувала, що позивач виконала свої обов`язки за укладеними договорами, а саме сплатила грошові кошти на користь відповідача. Проте відповідач свої зобов`язання в обсязі, визначеному договорами, не виконав, медичну допомогу не надав грошові кошти на письмову вимогу позивача не повернув.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги відповідача щодо форс-мажорних обставин, представник позивачки вказувала на те, що настання обставин непереборної сили не звільняє відповідача як сторону договорів від повернення коштів за ненадані послуги. До того ж, посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, відповідач має довести, як саме форс-мажорні обставини вплинули на неможливість повернення коштів, отриманих до умов укладеного договору.

На думку позивача, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують зроблених у рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2024 року висновків, тому апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач добровільно не виконав умови договорів в позасудовому порядку, і сплачені кошти не повернув. Судом першої інстанцїі враховано, що умовами обох Договорів передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору. Оскільки, позивачка звернулася з вимогою про повернення коштів до відповідача, 15.06.2022 року, суд першої інстанції вважав, що Договір №717ВП/10/2021 від 12.10.2021 року та Договір №71РП/02/2022 від 18.02.2022 року слід вважати припиненим, тобто через 5 робочих днів, у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, згідно ст.ст. 611, 907 ЦК України.

У зв`язку з відмовою від договорів і припиненням зобов`язання, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти за Договором №717ВП/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Максимальна турбота» з 6-13 тижнів до пологів - одноплідна вагітність від 12.10.2021 року у розмірі 1475 грн, а також за Договором 71 РП/02/2022 від 18.02.2022 року у розмірі 52973,00 грн, а всього 54448 грн.

Стосовно стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки, відповідач прострочив виконання зобов`язань, зокрема щодо повернення позивачу грошових коштів, а тому у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу - 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, на підставі чого суд першої інстанції вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача за період з 23.06.2022 року по 26.05.2023 року інфляційні втрати в розмірі 6464,91 грн та 3% річних в розмірі 1512,61 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що Договором про надання правової допомоги №23/1705 від 10.05.2023 року сплата гонорару обумовлена сторонами тільки Додатковою угодою №1, то сума витрат на професійну правничу допомогу доведена перед судом складає 10 000 грн. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено на 55% від пред`явлених позовних вимог, отже витрати на професійну правничу допомогу складають 5500 грн. Врахувавши клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд першої інстанції вважав правильним визначити розмір витрат, які підлягають стягненню з відповідача на рахунок позивача у розмірі 3000 грн.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що 12.10.2021 року між позивачкою та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Договір № 717/ВП/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Максимальна турбота» з 6-13 тижнів до пологів - одноплідна вагітність, за умовами якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу, що полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта, яку пацієнт зобов`язується прийняти і виконувати та сплатити на умовах даного договору.

Згідно з договору вартість медичної допомоги, що надається пацієнту медичним закладом складає 44685,00 грн та сплачується пацієнтом одноразово у формі 100% передоплати у момент підписання даного договору.

Відповідно до п. 4.1.1 договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу, а також провести всі діагностичні та лікувальні заходи відповідно до даного Договору.

Відповідно до п.п. 4.3.6, 4.4.2 договору пацієнт зобов`язаний сплатити за надану медичним закладом медичну допомогу у повному обсязі та в узгоджений сторонами в договорі строк, а також має право відмовитись від подальшого лікування.

Пунктами 6.1, 6.4, 6.5 договору передбачена відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії.

Відповідно до п. 6.6 договору сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 6.5 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.

Відповідно до п. 7.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та сплати пацієнтом суми передбаченої п. 5.2 даного договору і діє до пологів пацієнта.

Дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору, що зазначена у п. 5.2 договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги пацієнту за договором.

Відповідно до Додатку № 1 до вищевказаного договору сторонами обумовлено перелік медичних обстежень і консультацій, які входять у предмет договору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рахунку - фактури № 27245 від 12.10.2021 та фіскального чеку, позивач відповідно до умов Договору № 717ВП/10/2021 від 12.10.2021 сплатила грошові кошти в розмірі 44 685,00 грн. (а.с. 45-46 том 1).

Вартість послуг, визначена п. 5.2 Договору №717ВП/10/2021 від 12.10.2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Максимальна турбота», включає в себе: основну суму договору ведення 42 885,00 грн та страховий платіж - 1800,00 грн, передбачений Договором добровільного медичного страхування «Захищена вагітність - одноплодова» на випадок хвороби №7619/999/318/210002516 від 12.10.2021 року.

Як вбачається з Договору добровільного медичного страхування №7619/999/318/210002516 від 12.10.2021, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» виступає страховим агентом, який діє від імені та за дорученням страховика і виконує частину його страхової діяльності, а саме: укладає договори страхування, одержує страхові платежі, виконує роботи, пов`язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком (ст.15 Закону України «Про страхування»).

Страховий платіж - 1800,00 грн, передбачений Договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210002516 від 12.10.2021, сплачений на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», строком дії до 32 тижня вагітності ОСОБА_1 , а саме до 19.02.2022 року.

Таким чином, фактично вартість медичних послуг, які були оплачені позивачем саме на користь відповідача становить 42 885,00 грн, за відрахуванням страхового платежу у розмірі 1800,00 грн, здійсненого на користь страховика ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Як встановлено в ході розгляду справи за Договором № 717ВП/10/2021 від 12.10.2021 позивачкою на рахунок відповідача було сплачено грошові кошти в розмірі 42 885,00 грн та нею отримано послуги на суму 41410,00 грн, отже сума невикористаних коштів складає 1475,00 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

16.10.2021 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» (медичний заклад) та ОСОБА_1 (пацієнт) укладено Попередній договір №227ПП/10/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт», за умовами якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання у термін з 22 по 32 тижні вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в Медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 по 34 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в інших медичних закладах) укласти договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт» («Основний договір» або «Договір»), на умовах якого пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта (а.с. 24-26 том 1).

Згідно з п.п. 1.4,1.6 договору при підписанні даного попереднього договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 54 773 грн., що дорівнює ціні/вартості послуг медичного закладу за основним договором (договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт»). Грошові кошти, сплачені пацієнтом у якості авансового платежу за даним попереднім договором, зараховуються в рахунок оплати ціни послуг медичного закладу за основним договором.

Відповідно до п. 1.8 договору передбачено, що у разі відмови пацієнта або медичного закладу від укладання основного договору, у термін, передбачений п.1.1 цього попереднього договору, зобов`язання за цим попереднім договором припиняються, при цьому грошові кошти сплачені в якості авансового платежу за даним попереднім договором підлягають поверненню медичним закладом пацієнтові, протягом 5 робочих днів з моменту одержання відповідної письмової вимоги пацієнта.

При цьому повернення суми авансового платежу здійснюється медичним закладом у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок пацієнта та/або в інший не заборонений чинним законодавством України спосіб, виключно на його письмову вимогу та за відрахування вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги (медичних послуг).

Згідно п.1.10 договору діями пацієнта спрямованими на укладання основного договору є сукупність його дій, що складається зі сплати авансового платежу, безпосередньої явки пацієнта до медичного закладу, з паспортом або іншими документом, що посвідчує його особу, медичною документацією, обмінною картою тощо, проходження процедури верифікації та підписання основного договору, в робочий час згідно розпорядку медичного закладу.

Пунктом 1.13 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за попереднім договором.

Згідно рахунку-фактури від 16.10.2021 позивачем було сплачено вартість договору ведення у розмірі 54 773,00 грн. Дана вартість складається з: - основної суми договору ведення вартість із 24% і 31,6% знижками складає 52 973,00 грн. та страхового платежу «Безпечні пологи розширена», Програма 1 - вартість 1800,00 грн.(а.с. 48 том 1).

Згідно, квитанції від 16.10.2021 року позивачем сплачено грошові кошти за Попереднім договором на суму 54 773,00 грн. (а.с. 49 том 1).

18.02.2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та ОСОБА_1 укладено Договір № 71 РП/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» за умовами якого, медичний заклад зобов`язався протягом строку дії договору та на його умовах надати пацієнту якісну та кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені договором. (а.с.27-34 том 1).

Відповідно до п. 2.1 договору ведення, протягом строку дії даного договору, та на його умовах, Медичний заклад приймає на себе зобов`язання надати Пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів Пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та Додатками до нього, а Пацієнт зобов`язується прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним Договором.

Відповідно до п.11.2 договору ведення цей Договір набирає чинність з моменту його підписання Сторонами із врахуванням вимог п. 8.4. Договору і діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Відповідно до п.8.4 договору ведення вартість медичної допомоги, зазначена в п.8.1. Договору в сумі 54 773,00 грн сплачена Пацієнтом в якості авансового платежу за Попереднім договором № 227ПП/10/2021 від 16.10.2021 року.

Також, 18.02.2022 року між позивачкою та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» укладено Договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003787 строком дії договору з 19 лютого 2022 року по 18 лютого 2023 року.

Страховий платіж - 1800,00 грн, передбачений Договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003787 від 18.02.2022 сплачений на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Таким чином, фактично вартість медичних послуг, які були оплачені позивачем саме на користь відповідача становить 52 973,00 грн, за відрахуванням страхового платежу у розмірі 1 800,00 грн, здійсненого на користь страховика ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Позивачка 15.06.2022 року шляхом направлення на електронну пошту відповідача листа, звернулася до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» з досудовою вимогою про розірвання договорів та повернення грошових коштів сплачених за Договорами № №717ВП/10/2021 від 12.10.2021 та Договором №71 РП/02/2022 від 18.02.2022, яку було отримано відповідачем, проте кошти не були повернуті.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 23.08.2022 строком на 90 діб та який діє на день ухвалення рішення.

У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 року за №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія Російської Федерації проти України з 24.02.2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактичні активні бойові дії проходили до кінця квітня 2022 року в районі знаходження пологового будинку, договори були розірвані у червні 2022 року. Отже підстави для відмови у застосуванні положення ст. 625 ЦЦК України відсутні.

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, 3% річних за період з 23.06.2022 року (за спливом 5 робочих днів з моменту отримання першої вимоги) по 26.05.2023 року розраховано наступним чином:

(99458 грн х 3%/365=8,17 грн.

8,17 грн х 338 днів = 2761,46 грн.

Інфляційне збільшення боргу за період з липня 2022 року по квітень 2023 року розраховано наступним чином:

ІІс(100,70:100)х(101,10:100)х(101,90:100)х(102,50:100)х(100,70:100)х(107,70:100)х(100,80:100)х(100,70:100)х(101,50:100)х(100,20:100)=1.11316972.

Інфляційне збільшення: 99458,00 х 1.11316972 - 99 458,00 = 11255,63 грн.

Встановлено, що 28 липня 2023 року до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача - адвоката Старовойтової Д.А. про розподіл судових витрат та стягнення судових витрат (а.с. 129-152 том 1).

Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 отримує професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги № 23/1705 від 10.05.2023 року, укладеного з Адвокатським бюро «Горецький і Партнери».

Між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Горецький і Партнери» було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 23/*1705, якою внесено зміни до Договору.

Відповідно Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №23/1705 від 10.05.2023, розмір гонорару, який клієнт має сплатити адвокатському бюро за Договором під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лелека» про стягнення коштів в суді першої інстанції становить 10000 грн (а.с. 134 том 1).

Відповідно до додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №23/1705 від 07.07.2023 з урахуванням необхідності здійснення розрахунку трьох процентів річних та інфляційного збільшення боргу суми заборгованості ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» перед ОСОБА_1 розмір гонорару, який КЛІЄНТ має сплатити на користь Адвокатського бюро становить 11 000,00 грн за супровід справи в Оболонському районному суді м. Києва (як суді першої інстанції).

Як вбачається із Договору про надання правової допомоги №23/1705 від 10.05.2023 року укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Городецький і партнери», розмір гонорару, який клієнт має сплатити адвокатському бюро за цим Договором за надання правової (професійної правничої) допомоги та порядок його сплати встановлюється в додатковій угоді №1 до Договору. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п.4.2. Договору) (а.с. 70 том 1).

З огляду на викладене, представник позивача просив суд першої інстанції стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1134,75 грн.

04 серпня 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якому просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн (а.с. 153-160 том 1).

Відповідач вважав неспівмірним заявлений позивачем розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та просив суд врахувати нескладність даної справи, часткове визнання відповідачем наявної заборгованості перед позивачем за договором спостереження та ведення; розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; фінансове становище відповідача, враховуючи факт того, що будівля пологового будинку постраждала від російської агресії, та відповідно, відсутність діяльності пологового будинку за період з 06 березня 2022 року по вересень 2022 року.

З урахування викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 суми вартості не отриманих медичних послуг у розмірі 1 475 грн 00 коп. - сплачених грошових коштів за Договором №717ВП/10/2021 від 12.10.2021 року, 52 983 грн 00 коп. - сплачених грошових коштів за Попереднім договором №227ПП/10/2021 від 16.10.2021, що є вартістю медичної допомоги за Договором №71 РП/02/2022 від 18.02.2022 року, оскільки умовами договору № 717ВП/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Максимальна турбота» з 6-13 тижнів - до пологів (одноплідна вагітнсть) передбачено право позивача на розірвання договору (п. 8.1 договору) в односторонньому порядку, що тягне за собою припинення зобов`язань та повернення на вимогу пацієнта сплаченої ціни договору, та що позивач скористалась цим правом, а також тим, що позивачем було направлено відповідачу досудову вимогу, яка останнім виконана не була.

Також, колегія суддів погоджується із висновками суду про стягнення суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, що відповідає приписам ч.2 ст.625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд апеляційної інстанції погоджується також з висновками суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, а саме стягнувши з відповідача на користь позивача 3 000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки колегія суддів вважає, що така сума відповідає складності справи, тривалості затраченого представником позивача часу та обсягу наданих послуг.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Старовойтової Дарини Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Доводи апеляційної скарги про те, позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат за надання правової допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції, що становить 11 000 грн, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Велика Палата Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що неправомірно зменшив розмір судових витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що неможливо стверджувати про задоволення судом 55% від пред`явлених позовних вимог, оскільки обсяг таких вимог зазнавав змін, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суд першої інстанції вірно виходив із складності справи, тривалості її розгляду, обсягу наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін та, що обсяг понесених позивачем витрат є реальним і документально підтверджений.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач заявляючи клопотання про зменшення витрат на правову допомогу не надав жодного доказу перебування відповідача у скрутному матеріальному становищі та неможливості відшкодування витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти заявленого позивачем до стягнення розміру судових витрат на правову допомогу, представник відповідача зазначав, що відповідач перебуває в скрутному фінансовому положенні, оскільки основне місце проведення господарської діяльності відповідача та єдине місце надання послуг з ведення пологів, пологовий будинок, перебував безпосередньо в зоні проведення бойових дій, пов?язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України в лютому-березні 2022 року. Пологовий будинок зазнав значних ушкоджень, його робота була повністю зупинена і наразі ще не відновлена повністю, що і спричинило існування даної судової справи. Відповідач докладає усіх можливих зусиль для відновлення своєї діяльності в нормальному режимі та виконання існуючих зобов?язань, тому для відповідача збільшення грошових вимог кредиторів, до яких належить і позивач, за рахунок стягнення неспівмірних витрат на правову допомогу у даній справі є критичним.

На переконання суду апеляційної інстанції, застосування такого коефіцієнту вартості наданих адвокатом послуг (11 000 грн) є невиправданим і завищеним, оскільки справа не є складною, розгляд її проводився у спрощеному позовному провадженні, а тому супровід даної справи у суді першої інстанції не може вартувати таких коштів.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що справа, яка розглядалась судом першої інстанції має надважливе значення для сторони позивача, зокрема позивач в стані вагітності, під час війни, залишилася без медичної допомоги відповідача, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги, чим відновив порушені права позивача. Разом з тим позивач рішення в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення грошових коштів не оскаржував та в цій частині погодився з висновками суду першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку сторони позивача, свідчить про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальність «Пологовий будинок «Лелека», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року та початком бойових дій договір № 71РП/02/2022 від 18.02.2022 року про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт» не був виконаний в повному обсязі, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки обставини непереборної сили, відповідно до ст. 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

Таким чином, оскільки позовні вимоги стосуються повернення коштів за сплачені та не надані послуги, а не відповідальності за невиконання договору, такі кошти підлягають поверненню. ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не довело наявності підстав для утримання ним коштів, сплачених позивачем за надання їй медичних послуг, які надані не були.

Доводи апеляційної скарги про те, з початком повномасштабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям ЗСУ, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вказані обставини є проявом громадянської позиції та доброчинності та не може бути підставою для неповернення коштів позивачу у разі невиконанням умов договору.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що з березня 2022 року робота пологового будинку була вимушено припинена через російську агресію та введення воєнного стану на території України та не приймав пацієнтів до 01.09.2022 року, що на думку скаржника і є форс-мажорною обставиною, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки скаржник не мотивує та не обґрунтовує, як саме вказані обставини вплинули на виконання обов`язку саме з повернення позивачу коштів за договором.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що у даному випадку положення ст. 617 ЦК України звільняють ТОВ «Лелека» від відповідальності, передбаченою ст. 625 ЦК України, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки передбачені ч.2 ст.625 ЦК України нарахування мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Крім того, позивач не просив стягувати інфляційні втрати та 3% річних в період лютого-травень 2022 року, коли проходили активні бойові дії. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача три проценти річних за період з 23.06.2022 року (за спливом 5 робочих днів з моменту отримання першої вимоги) по 26.05.2023 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального і процесуального права, а тому й відсутні підстави для його скасування.

Що стосується судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, понесених сторонами в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 24 січня 2024 року, представник позивача зокрема просив стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в розмірі 3000 грн.

Представник позивача посилався на те, що 10.05.2023 року між позивачем та Адвокатським бюро «Горецький і Партнери» було укладено договір про надання правової допомоги № 23/1705.

Відповідно до п. 1.1 Додаткової угоди № 1, Додаткової угоди № 2 до Договору № 23/1705 розмір гонорару, який клієнт має сплатити Адвокатському бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 становить 3000 грн.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1,2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, за змістом вказаної статті судові витрати стягуються з іншої сторони в тому разі, якщо позовні вимоги були задоволені в повному обсязі або частково. У випадку відмови в задоволенні позовних вимог судові витрати не стягуються з іншої сторони.

Оскільки апеляційні скарги як позивача, так відповідача залишено без задоволення, а судове рішення без змін, відсутні правові підстави для розподілу судових витрат, понесених сторонами, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, рішення суду та додаткове рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не можуть бути скасовані з підстав, викладених у апеляційних скаргах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Старовойтової Дарини Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «01» травня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник