Провадження №2/359/406/2024
Справа №359/7585/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради про визначення місця проживання дітей

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року представник ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.1-7), який обґрунтував тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . В період перебування у шлюбі у них народилися донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7 . 29 червня 2022 року шлюб між ними був розірваний. Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалено судовий наказ на підставі якого з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 15 листопада 2022 року, та до дня досягнення найстаршою дитиною повноліття. 03 березня 2023 року державним органом Данії у справах сім`ї надано позивачу право на опіку, оскільки діти почали проживати разом з Батьком. Таким чином представник позивача вважає, що з 03 березня 2023 року діти проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні, а відповідач в свою чергу не бере участі в їх утриманні. Тому позивач просить суд з 03 березня 2023 року припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_5 на утримання дітей, присуджених згідно судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року по справі № 359/8467/22.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 09 серпня 2023 року, було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання до розгляду по суті (а.с.54).

25.08.2023 адвокат Шелудько Л.Г., в інтересах ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, яким просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_5 (а.с.116-118).

В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що під час військових дій на початку березня 2022 року ОСОБА_5 з дітьми виїхала до Даній та 28 квітня 2022 року отримали там тимчасовий дозвіл на проживання. Сторони разом з дітьми стали проживати в орендованій квартирі. Надмірне та систематичне вживання ОСОБА_10 алкоголю негативно впливало на їх стосунки та емоційний стан їхніх дітей, в результаті чого 14 травня 2022 року ОСОБА_5 звернулась до поліції. Після вказаного звернення ОСОБА_4 вигнав їх з квартири в чужій країні. Деякий час позивач за зустрічним позовом проживала в Данії та не заперечувала проти спілкування батька з дітьми, проте ОСОБА_4 не виявляв бажання у спілкуванні. ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями та ухилявся від обов`язку по утриманню дітей. Згодом ОСОБА_5 разом з дітьми переїхала жити до Канади. В новій країні діти повністю поглинули в навчання. В дитячих закладах та в соціумі діти розуміють та спілкуються англійською мовою. Діти проживали разом з матір`ю, вона належним чином піклувалась про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. У дітей гарні взаємовідносини і повне порозуміння з матір`ю. Для дітей в орендованій квартирі були створені належні умови для проживання, виховання для їх розвитку, облаштовані дитячі кімнати. В житловому комплексі де вони проживаємо є басейн, спорт зал. На вихідні дні відвідували парки, зоопарки, фестивалі, що сприяло, як фізичному та і духовному, розвитку дітей. Вважає, що в інтересах дітей, є всі підстави для визначення місця поживання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з матір`ю за місцем проживання матері ОСОБА_5 .

14 грудня 2023 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.161).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 03 січня 2024 року, було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.177).

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, оскільки з листопада 2023 року діти проживають разом з батьком у Данії та перебувають на повному його утриманні. Вимоги зустрічного позов не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

Представники відповідача за зустрічним позовом адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вимоги первісного позову не визнали. Зустрічну позовну заяву підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Визнали обставину, що діти з листопада 2023 року проживають разом з батьком в ОСОБА_12 . Зазначили, що у зв`язку з відсутністю коштів ОСОБА_5 не має змоги відвідувати дітей в іншій країні.

Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради в судове засідання не з`явилась. Подала заяву у якій просила проводити розгляд справи за їх відсутності. У попередніх судових засіданнях проти задоволення первісного позову заперечила, зустрічну позовну заяву підтримала.

В судовому засіданні від 07 березня 2024 року допитано свідків зі сторони позивача за зустрічним позовом, а саме : ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що в 2022 році приїздила в ОСОБА_15 до сторін погостювати. Проживала з ними близько 10 днів та бачила, що батько дітей кожного дня вживав алкогольні напої. Крім того, після сварки з дружиною в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 викинув комп`ютер з третього поверху через вікно. З грудня 2022 дітей не бачила.

Свідок ОСОБА_13 , надала пояснення відповідно до яких зазначила, що починаючи з народження ОСОБА_16 , батько взяв на себе обов`язок утримував сім`ю та робив це до 2022, поки ОСОБА_5 не влаштувалась на роботу. ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, майже кожного дня перебував у стані алкогольного сп`яніння, це могло бути як зранку та і в вечорі. З 2022 року свідок не бачила дітей.

Вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, заслухавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, файли які містяться на електронних носіях, суд дійшов до висновку, що первісна позовна заява підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 січня 2016 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 був зареєстрований шлюб, про що ОСОБА_19 видано свідоцтво про шлюб із записом у реєстрі шлюбів №1346. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження з офіційним перекладом з данської мови, завіреного апостилем (а.с.46-47).

01 листопада 2016 року прізвище відповідача за первісним позовом ОСОБА_20 змінено на Хвиль, що підтверджено копією Посвідки про зміну прізвища з офіційним перекладом з данської мови, завіреної апостилем (а.с.27-29).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_21 , батьком дитини зазначено ОСОБА_22 , матір`ю ОСОБА_23 . Вказана обставина підтверджується посвідченням особи з офіційним перекладом з данської мови, завіреного апостилем (а.с.39-41).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_7 , батьком дитини зазначено ОСОБА_22 , матір`ю ОСОБА_23 . Вказана обставина підтверджується посвідченням особи з офіційним перекладом з данської мови, завіреного апостилем (а.с.30-32).

З довідок від 15 червня 2023 року №61218/19-532-18 та №61218/19-532-19 слідує, що ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянами України (а.с.15-16).

Згідно дозволу на розлучення з офіційним перекладом з данської мови, завіреного апостилем, справа №2022-34558 від 29 червня 2022 року, шлюб між ОСОБА_25 та ОСОБА_26 був розірваний (а.с.17-20).

28 жовтня 2022 року Датським агентством сімейного права ухвалено Документ про спільне перебування по справі № 2022 75977, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_21 та ОСОБА_7 мають право на спільне перебування з ОСОБА_26 , але проживають з ОСОБА_25 . Вказана обставина підтверджується документом про спільне перебування з офіційним перекладом з данської мови, завіреного апостилем (а.с.24-26).

13 грудня 2022 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ на підставі якого з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 листопада 2022 року, та до дня досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.42-43).

03 березня 2023 року Державним органом Данії у справах сім`ї FAMILIERETSHUSET по справі № 2022 75977 ухвалене Документ про тимчасову батьківську опіку, згідно якого прийнято рішення надати ОСОБА_28 тимчасове право на батьківську опіку на ОСОБА_29 та ОСОБА_30 (а.с.34).

06 березня 2023 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області винесена ухвала, якою в задоволення заяви про перегляд судового наказу від 13 грудня 2022 року відмовлено (а.с.48-50).

07 червня 2023 року Київським апеляційним судом винесена постанова, якою апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 06 березня 2023 року залишено без змін (а.с.36-38).

Кортесі Тревел Консалтантс ЛТД 13 листопада 2023 року надало характеристику, що переведена з данської мови та завірена бюро перекладів «Адмірал», з якої слідує, що ОСОБА_23 працює в Кортесі Тревел Консалтантс ЛТД з 15 травня 2023 року. Вона займає посаду консультанта з подорожей, що включає в себе пошук та бронювання туристичних послуг для клієнтів, а також виставлення рахунків та офісне адміністрування. Вона працьовита і щиро дбає про те, щоб піклуватися про наших клієнтів. Її цінності збігаються з цінностями нашої компанії, включаючи ввічливість, чесність і непідкупність. Клієнти та колеги захоплюються її любов`ю до подорожей (а.с.125).

З довідки зі школи ОСОБА_31 за листопад 2022 року №, що переведена з данської мови та завірена бюро перекладів «Адмірал», слідує, що ОСОБА_21 важко дається датська мова. Софія грається з кількома дітьми, позитивно ставиться до інших дітей, вони їй подобаються. Завжди рада та відкрита для участі в різноманітних заходах. Її люблять інші діти і вона охоче грається з ними (а.с.126).

Відповідно до інформації наданої з дитячого клубу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що переведена з данської мови та завірена бюро перекладів «Адмірал», ОСОБА_16 і ОСОБА_32 відвідували дитячий клуб з березня 2019 по червень 2022 року. Обох дітей приводила переважно їхня мама ОСОБА_33 . З 2022 року ОСОБА_34 нечасто приводив дітей до клубу. Діти були дуже прив`язані до мами. Діти завжди приходили доглянуті (а.с.127).

З інформація з поліції в м. Копенгаген від 14 травня 2022 року, реєстраційний номер №0100-77111-00917-22, що переведена з данської мови та завірена бюро перекладів «Адмірал» вбачається, що 14.05.2022 до поліції надійшло звернення про пошкодження нерухомості (вандалізм) від мешканців квартири за адресою АДРЕСА_1 , 4 поверх направо, 2300 ОСОБА_35 зверненні йдеться, що ОСОБА_25 є постраждалими у цій справі. (а.с.130).

Дарницьким ВДВС у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 72217083, щодо стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_27 . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 року ОСОБА_4 має заборгованість у розмірі 46429,80 грн. (а.с.141).

05 лютого 2024 року Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради прийнято рішення № 123 про погодження висновку до суду щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітніх дітей, яким вирішено вважати за доцільне визначити місцем проживання малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_36 , разом з мамою ОСОБА_5 (а.с. 196-199).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність кожної дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

За змістом ст.19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За положеннями ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради погоджено висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . З вказаного висновку слідує, що орган вважає за доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю за місцем її проживання (а.с.196-199).

Суд оцінює критично наданий органом опіки та піклування висновок щодо спірного питання, оскільки під час вирішення даного питання не проведено бесіду з батьком, не з`ясовано його ставлення по даному питанню, не досліджено умов проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , не з`ясовано місце роботи батька та не отримано характеризуючі дані по ньому, тощо. Також не проведено бесіду з дітьми та не враховано їх ставлення по даному питанню. Відтак, висновок надано за неповного з`ясування обставин, необхідних при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей.

Щодо висновку психолога за результатами проведення консультацій з дитиною від 05.02.2024 року (а.с.182-183), який наданий суду, суд вважає, що такий висновок психолога ґрунтується на поясненнях матері та лише однієї дитини, а також окремих документах та відеозаписах, наданих лише однією стороною ОСОБА_5 ; у психолога не перебували у дослідженні матеріали справи, яка розглядається, психолог особисто не спілкувався з іншою дитиною та їхнім батьком. Висновок психолога складено без урахування фактичних обставин справи, а тому не може бути належним доказом у цій справі.

Представником позивача за зустрічним позовом на підтвердження обставин зазначених у зустрічній позовній заяві було надано відеозаписи, які містяться на флеш-накопичувачі. Судом встановлено, що вказаний флеш-накопичувач містить шість файлів, чотири з яких телефонна розмова ОСОБА_5 з хвиль ОСОБА_37 , один файл телефонна розмова ОСОБА_5 з ОСОБА_4 та один файл спільна консультація психолога з ОСОБА_5 та ОСОБА_38 . Проте дослідивши вказані відеозаписи з`ясовано, що вони не містять достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_4 не виконує своїх батьківських обов`язків чи інших обставин, що мають істотне значення. За тих же підстав суд критично оцінює пояснення свідків наданих в судовому засіданні.

Статтею 31 Конституції України передбачено, що кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Слід зауважити, що доказ у вигляді відеофайлу телефонної розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , наданий представником ОСОБА_2 з порушенням вимог ст.31 Конституції України, а тому суд в силу ч.1 ст.78 ЦПК України не бере його до уваги.

Такими чином обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дітей з матір`ю буде більш сприятливим для дітей, ніж визначення місця проживання дітей з батьком не встановлено.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що після від`їзду ОСОБА_5 до Канади, остання просто не має часу та фінансової можливості приїздити до дітей в іншу країну, вказані обставини зазначили представники ОСОБА_5 у судовому засіданні .

Самі по собі посилання представника позивача за зустрічним позовом на те, що з матір`ю дітям буде краще, а також ОСОБА_4 своїми діями негативно впливає на дітей та виховання у них сімейних цінностей, суд оцінює критично, оскільки вони не підтвердженні належними, допустимими та достатніми доказами, грунтуються на припущеннях представників, в той час як в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Мати дитини, який має однакові права з батьком дитини відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення місця проживання дітей з матір`ю, а тому у задоволенні зустрічної позовної заяви належить відмовити.

Разом з тим, суд зазначає, що проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дітей, спілкуванню з ними, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення спору про місце проживання дітей, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з листопада 2023 року фактично змінили місце свого проживання та стали проживати у ОСОБА_4 , свого батька. Вказана обставина доказуванню не підлягає оскільки вона визнана представниками сторін.

Системний аналіз ч.2 та ч.3 ст.181 СК України свідчить про те, що право матері, батька на отримання аліментів, а також визначення способу їх стягнення нерозривно пов`язано з проживанням дитини разом з одним із них. В такому випадку у разі припинення проживання дитини разом зі стягувачем аліментів, а також припинення перебування дитини на його утриманні, у стягувача аліментів припиняється право на їх стягнення.

У зв`язку з тим, що малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не проживають разом з матір`ю, а проживають з батьком, на утриманні якого перебувають, у ОСОБА_5 припинилось право на стягнення аліментів на утримання дітей. Таким чином належить звільнити позивача від подальшої сплати аліментів на утримання ОСОБА_8 та ОСОБА_27 , за судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2022 року (справа №359/8467/22).

Слід зауважити, що оскільки діти почали жити з батьком з листопада 2023 року, то припинення стягнення аліментів слід визначити саме з 01 листопада 2023 року. Суд не погоджується з доводами представника позивача за первісним позовом, щодо іншої дати припинення стягнення аліментів оскільки вважає, що проживання дітей разом з батьком до визначеної судом дати не доводиться наявними доказами які містяться в матеріалами справи. У зв`язку з цим первісний позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернення з позовом до суду позивачем за первісним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. З огляду на ці обставини суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, ст.ст. 18,27 Конвенції про права дитини, ст.19, 141,160,161,181 СК України, ст.ст. 77-83, 259, 263, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 за судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2022 року (справа №359/8467/22) починаючи з 01.11.2023 року.

В задоволенні вимог в іншій частині відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради про визначення місця проживання дітей залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2024 року.

Суддя Чирка С.С.