Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3921/23
Провадження № 2/935/353/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем- Криворучко Я.В., за участю: представника позивача - адвоката Шень К.Ф., відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка є законним представником та діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка є законним представником та діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його користь 11 000 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків витрати на проведення експертних досліджень, в тому числі витрати на проведення експертних досліджень, моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., а також судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 7 000 грн.

В обгрунтування позову вказав, що 10 серпня 2023 року неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинили хуліганські дії, а саме пошкодили розписами стіни приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є позивач.

Зазначає, що свою вину вказані особи визнали. В подальшому відносно відповідачів повнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_7 , яка є бабусею ОСОБА_6 , складені адміністративні протоколи.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.10.2023 року у справі №935/2769/23 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні 10.08.2023 року адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.10.2023 року у справі №935/2768/23 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні 10.08.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.11.2023 року у справі № 935/2807/23 ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні 10.08.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вказує, що відповідно до висновку експерта від 29.09.2023 №1641/09-2023 розмір матеріальної шкоди завданої пошкодженням елементів фасадної системи нежитлової будівлі з офісно-торгівельними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме чотирьох композитних панелей нижнього ряду правого фасаду будівлі, внаслідок дрібного хуліганства, згідно результатів проведеного обстеження становить 11 514,06 грн. Ціна цієї експертизи складає 5 000 грн.

Вказує, що незважаючи на те, що шкода завдана трьома особами, проте ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у добровільному порядку відшкодувала частину завданої матеріальної шкоди, тому позовні вимоги пред`явлені до відповідачів, які відмовляються відшкодовувати завдану шкоду добровільно.

Крім того вказує, що такими діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що він є приватним підприємцем має мережу магазинів по Житомирській області. Пошкодження майна змусило його вчиняти незаплановані дії, що стало причиною зриву ділових зустрічей, дискомфорту у зв`язку з великою кількістю питань та проблем вирішення яких довелося відкласти з вини відповідачів. Йому довелося нести додаткові матеріальні витрати не тільки у зв`язку з поданням позову, але й використовувати дорогоцінні часові, трудові, інтелектуальні ресурси для захисту своїх прав та інтересів. Тому оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., яку просить стягнути з відповідачів.

Представник позивача - адвокат Шень К.Ф., у судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав. Просила суд стягнути з відповідачів в рівних частках матеріальну шкоду у загальному розмірі 6 000 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., а також судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 5 000 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , у судовому засіданні позов в частині стягнення з неї матеріальної шкоди у розмірі 3 000 грн. визнала. Заперечила щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов в частині стягнення з неї матеріальної шкоди у розмірі 3 000 грн. визнала. Заперечила щодо стягнення моральної шкоди.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 є власником офісно-торгівельного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2021 №261514561 (а.с. 39).

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.10.2023, року у справі №935/2769/23 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні 10.08.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі три неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. Постанова набрала законної сили 24.10.2023 року (а.с. 84).

Вказаною вище постановою суду від 12.10.2023 року встановлено, що ОСОБА_2 10.08.2023 о 18 год. 13 хв. по АДРЕСА_1 , вчинила хуліганські дії, а саме: пошкодила 4 панелі (екобонду) розташовані на приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.10.2023 року у справі №935/2768/23 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн. Постанова набрала законної сили 27.10.2023 року (а.с. 85).

Вказаною вище постановою суду від 16.10.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 не виконала батьківських обов?язків, передбачених ст.150 СК України, в результаті чого її дочка ОСОБА_4 , 2009 р.н., 10.08.2023 року о 18 год. 13 хв., перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинила хуліганські дії, а саме пошкодила розписами стіни приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», чим порушила громадський порядок.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_8 від 29.09.2023 №1641/09-2023 за результатом проведення будівельно-технічної експертизи розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням елементів фасадної системи нежитлової будівлі з офісно-торгівельними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме чотирьох композитних панелей нижнього ряду правого фасаду будівлі, внаслідок дрібного хуліганства, згідно результатів проведеного обстеження та аналізу наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на дату проведення дослідження становить 11 514,06 грн. (а.с. 13-33).

Відповідно до акту здачі-приймання висновку експерта від 29.09.2023 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1641/09-2023 ціна експертизи складає 5 000 грн. (а.с. 35)

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.

Обов`язок доказування відповідно до ст. 10 ЦПК України, покладений на сторони у справі, а суд тільки сприяє всебічному та повному з`ясуванні обставин справи шляхом роз`яснення прав та обов`язків та сприяє в їхньому здійсненні. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про існування причинного зв`язку між шкодою, завданою позивачу і протиправними діяннями відповідачів та вини останніх в її заподіянні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди.

За змістом ч. 1,2,3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 та 2 статті 1179 ЦК України визначено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у завданої пошкодженням елементів фасадної системи нежитлової будівлі з офісно-торгівельними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме чотирьох композитних панелей нижнього ряду правого фасаду будівлі, внаслідок дрібного хуліганства, позивачем надано висновок експерта від 29.09.2023 року з якого слідує, що розмір такої шкоди становить 11 514, 06 грн.

Позивач просить стягнути з відповідачів 11 000 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків, в яку також включає витрати на проведення експертизи вартість якої складає 5 000 грн.

В той же час вартість проведеної експертизи не є майновою шкодою завданої неправомірними діями відповідачів, а є витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Так, згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Тобто загальний розмір матеріальної шкоди в межах заявлених позовних вимог, який завданий позивачу відповідачами за виключенням вартості експертизи становить 6 000 грн.

З урахуванням наведеного понесені позивачем витрати підтвердженні належними та допустимим доказами і такий розмір завданої матеріальної шкоди є обгрунтованим та в рівних частках підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, в межах заявлених позовних вимог, у загальному розмірі 6 000 грн., тобто по 3 000 грн. з кожного відповідача.

При цьому суд зважає на те, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на час вчинення адміністративного правопорушення виповнилось 14 років. Відомостей про наявність у неповнолітньої майна достатнього для відшкодування нею спричиненої шкоди суду не надано, а тому завдана неповнолітньою шкода підлягає стягненню з її матері.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач безсумнівно зазнав моральних страждань, зумовлених діями відповідачів, що призвели до пошкодження його майна та необхідністю у зв`язку з цим докладати зусилля направлені на відновлення попереднього ритму життя через пошкодження фасаду його приміщення.

Разом із тим при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а також характер вичиненого адміністративного правопорушення, яке полягало у механічному пошкодженні конструктивних елементів фасадної частини нежитлової будівлі, внаслідок дрібного хуліганства.

При цьому позивач не надав доказів того, що його нормальні життєві устої було суттєво порушено, або ж звичний для нього спосіб життя настільки змінився, що він вимушений приймати суттєві додаткові міри до організації свого життя.

Тому суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. є достатньою та справедливою компенсацією позивачу, яка відповідає принципу розумності та справедливості, а також тривалості його моральних страждань та часу необхідного на відновлення морального стану позивача, з огляду на конкретні обставини даної справи.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді.

В матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги (а.с. 6), акт прийному передачі №1 до договору про надання правничної допомоги та процесуальне представництво №1 від 04.09.2023 року у якому вказано, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на надані послуги з професійної правничної допомоги, їх тривалість та кількість становить 7 000 грн.

Разом із тим при визначенні суми компенсації витрат понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару адвоката та співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України».

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та долучені представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на конкретні обставини даної справи, суд вважає, що витрати на підготовку позовної заяви, проведення судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на загальну суму 7 000 грн. не відповідають критерію реальності адвокатських витрат та є завищеними, а також неспівмірними із складністю справи, ціною позову, а тому підлягають зменшенню.

З огляду на викладене враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та часткове задоволення позовних вимог, а також виходячи з критерію пропорційності, суд вважає, що з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5 000 грн., тобто по 2 500 грн. з кожної.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовну вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково, при заявлених 50 000 грн. задоволено 1 000 грн., що становить 2 %, тобто сума судового збору підглягає стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволеної вимоги, що у грошовову еквіваленті становить 21,47 грн., тобто по 10,7 грн. з кожного відповідача.

Позовну вимогу в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено в повному обсязі, тому сплачений позивачем за таку вимогу судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. підлягає стягненню з відповідачів.

Таким чином з відповідачів на користь позивача в рівних частках підлягає стягненню сплачений судовий збір у загальному розмірі 1095,07 грн. (1073,60 +21,47), тобто по 547 грн. 53 коп. з кожної та витрати пов`язані з оплатою будівельно-технічної експертизи, якою визначався розмір матеріального збитку (а.с. 35) у загальному розмірі 5 000 грн., тобто по 2 500 грн. з кожної.

На підставі викладеного вище і керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1167, 1179 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , матеріальну шкоду у розмірі 6000 грн., моральну шкоду у розмірі 1 000 грн., що разом становить 7 000 грн., тобто по 3 500 грн. з кожної.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по 547 грн.53 коп. сплаченого судового збору, по 2 500 грн. витрат на проведення експертизи та по 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу з кожної.

В решті розміру моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 24.04.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО