Справа № 143/115/24
18.04.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-
У лютому 2024 позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі, як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3 , згідно сертифікату серії РН № 0063538, що видавався Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області, відповідно до розпорядження Погребищенської районної державної адміністраціїю Вінницької області від 12.12.1996 року № 259, зареєстрованого в книзі реєстрації 30.12.1999 року за № 543.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_3 .
Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на право на земельну частку (пай) загальною площею 2,28 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі, на підставі сертифікату серії РН № 0063538, що видавався Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області.
З метою оформлення спадкових прав на вказану земельну частку (пай) він звернувся до державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області, однак останній відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки не були надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право на неї спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) не є можливим у зв`язку зі смертю спадкодавця ОСОБА_3 .
Через відсутність умов для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному органі він вимушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів щодо визнання права на спадщину.
Ухвалою судді від 06.02.2024 відкрито провадження у справі та її розгляд постановлено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 21, 22).
05.03.2024 суддею ухвалено викликати в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті (а.с. 41, 42).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та пояснив, що спадкодавець ОСОБА_3 є його рідною тіткою, яка проживала одиноко. Протягом останніх двох з половиною місяців перед її смертю він постійно проживав з нею по АДРЕСА_1 . Також зазначив, що він доглядав за тіткою, так як є її єдиним близьким родичем, а саме племінником.
Представник Погребищенської міської ради головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Жмурчук О.М. в судовому засіданні проти позову не заперечувала та зазначила, що позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на момент її відкриття.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що позивач є її сусідом. Протягом останніх трьох місяців він постійно проживав зі своєю тіткою по АДРЕСА_1 . Чоловіка і дітей в неї не було. Позивач займався похованням своєї тітки.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його двоюрідним братом, а його мати ОСОБА_7 є сестрою померлої. Позивач доглядав за своєю тіткою до дня її смерті близько двох місяців. Він навідувався до тітки, коли позивач там постійно проживав. Також вказав, що у померлої чоловіка та дітей не було.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.05.2004 (а.с. 5).
Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та його померлою тіткою ОСОБА_3 підтверджується копією рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.12.2023 у справі № 143/923/23, яким встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним племінником ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15, 16), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 від 17.03.2008 (а.с. 6).
Відповідно до копії довідки, виданої старостою Павлівського старостинського округу Панасюк В.М. від 26.07.2023 за № 16-110, згідно записів у погосподарських книгах 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 Павлівського старостинського округу Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , 1928 року народження, на день смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Згідно з копією довідки про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) від 11.05.2023 № 370/25-23, виданою відділом № 2 Управління з надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, сертифікат серії РН № 0063538 на право на земельну частку (пай) розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП ім. Грушевського с. Павлівка Погребищенського району виданий члену господарства ОСОБА_4 , мешканці с. Павлівка Погребищенського району Вінницької області відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 12 грудня 1996 року № 259, зареєстровано в книзі реєстрації 30 грудня 1999 року № 543 (а.с. 12).
Державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області листом від 26.12.2023 за № 746/01-16 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право останньої на земельну частку (пай) (а.с. 13).
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.02.2024 № 75758337 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація щодо спадкової справи та виданих на її підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня (а.с. 31).
Відповідно до листа від 16.02.2024 № 305/01-18 Державного нотаріального архіву Вінницької області спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 по фонду Погребищенської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 47).
Відповідно до копії експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 02.01.2024 № 056/3-а вбачається, що українські записи імені по батькові ОСОБА_9 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3 ) і ОСОБА_10 (довідка про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай), запис ОСОБА_4 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб, є ідентичними (а.с. 11).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно частин 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як вбачається із пояснень позивача та показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у їх сукупності, позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем п`ятої черги за законом, постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Як зазначено у ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Згідно із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Такий підхід закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Суд враховує, що підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (пай), є відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця ОСОБА_1 на неї.
Однак, ці недоліки не можуть бути усунуті станом на час розгляду справи, позаяк відповідно до діючого законодавства на померлу особу отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим, а тому, на переконання суду, право позивача підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, існують законні та достатні підстави для задоволення позовних вимог про визнання права за позивачем на спірну земельну частку (пай).
В контексті обставин справи суд вважає, що не заперечення проти задоволення позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Отже, зважаючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на майно спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи не заперечення проти задоволення позову представником відповідача, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право на спірну земельну частку (пай).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП ім. Грушевського, с. Павлівка, Погребищенського району, Вінницької області, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №0063538, виданого на підставі розпорядження голови Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 12.12.1996 року № 259, зареєстрованого в книзі реєстрації 30.12.1996 року за № 543.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області, ,

вул. Богдана Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 22.04.2024.

Суддя