Справа №639/2486/21
Провадження №2/639/75/24
18 квітня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Баркової Н. В.,
за участю секретаря Кобзар І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , і просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 161 999,50 грн. (тобто в межах наявної заборгованості по аліментам), судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони по справі перебували у законному шлюбі з 08.02.2003 року по 27.02.2007 року. У період шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між позивачем і відповідачем розірвано 27.02.2007 року. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області по справі №2-178 від 12.03.2004 року, позовна заява ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі та ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.02.2004 року і до повноліття дитини. На підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №2-178, який в подальшому був пред`явлений на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції. Донька проживає із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у вихованні, лікуванні та фінансовому забезпеченні дитини участі не приймає. Відповідач є працездатним, здоровим, відомості про місце його праці позивачу не відомі, докази неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від відповідача причин, відсутні.
Як зазначалось вище, на підставі виконавчого листа №2-178, виданого Великобурлуцьким районним судом Харківської області, було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів. Однак, відповідач, аліменти не сплачує, на теперішній час заборгованість складає 161 999,50 грн., вищезазначене підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 18.12.2020 року та від 01.03.2021 року, наданого державним виконавцем Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківські області. Позивач зазначає, що згідно наданого розрахунку, загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань становить 2 095 241,99 грн., що перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача пеню в межах наявної заборгованості по аліментам у розмірі 161 999,50 грн.
У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.04.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Призначено судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2021 року провадження у цивільній справі №639/2486/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №616/363/21 за скаргою ОСОБА_2 , заінтересована особа: державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волков Вадим Вячеславович, стягувач ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій, бездіяльності державного виконавця, зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, скасування постанови.
В подальшому ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.07.2023 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Призначено судове засідання.
В судове засідання 18.04.2024 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №1 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19.05.2003 року. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).
Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12.03.2004 року по справі №2-178, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.02.2004 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання щомісячно по 1/4 частині всіх видів з його заробітку, починаючи з 25.02.2004 року по 06.05.2006 року включно (а.с.10-12).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 17.09.2013 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 27.02.2007 року розірвали шлюб, про що складено відповідний актовий запис №09. Прізвища чоловіка та дружини залишені без змін (а.с.9).

Згідно дубліката виконавчого листа по справі №616/630/20, виданого 23.11.2020 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області відкрито виконавче провадження, Московським ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківські області від 18.12.2020 року здійснено розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_2 , який станом на 01.12.2020 року складав 153 825,25 грн. (а.с.13-16).

В свою чергу позивачем розрахована пеня за несплату та несвоєчасну сплату аліментів за рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області по справі №2-178 від 12.03.2004 року, загальна сума пені за період з 01.12.2020 року по 28.02.2021 року становить 2 095 241,99 грн. (а.с. 18-20).

Між тим, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, який виконано Московським ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківські області заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 01.03.2021 року складала 161 999,50 грн. (а.с.17).

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 23.09.2021 року скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, бездіяльності державного виконавця, зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, скасування постанови - задоволена. Визнано неправомірними дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у виконавчому провадженні №63858156 щодо порядку здійснення розрахунків заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 №158702 від 18.12.2020 та 01.03.2021. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у виконавчому провадженні №63858156, що полягає у нездійсненні перерахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 з урахуванням наданих боржником 28.04.2021 квитанцій. Зобов`язано державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) здійснити перерахунок та надати актуальну довідку про заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів з урахуванням наданих боржником 28.04.2021 квитанцій у виконавчому провадженні №63858156. Скасовано постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 05.05.2021 у виконавчому провадженні №63858156 про накладання штрафу (а.с.61-68).

Згідно з новим розрахунком заборгованості по аліментам, який подано відповідачем ОСОБА_2 18.04.2021 року через канцелярію суду, державним виконавцем Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (Харківська область) визначена заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 06.05.2021 року в розмірі 91 575,22 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому ч.ч. 1, 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч. 1 ст.196 СК України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача, враховуючи, що відповідач під час судового розгляду зазначену презумпцію не спростував, відзиву не подавав і не довів належними доказами, що заборгованість виникла не з його вини.

Разом з тим суд, не може вважати обґрунтованими позовні вимоги про стягнення пені по аліментам у розмірі 161 999,50 грн., загальний розрахунок якої здійснено позивачем на суму 2 095 241,99 грн., оскільки суд виходить з того, що згідно наданого державним виконавцем Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (Харківська область) розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 06.05.2021 року складає 91 575,22 грн. Тому, враховуючи положення ч.1 ст. 196 СК України про те, що пеня не може бути більшою від 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 91 575,22 грн., що дорівнює 100% заборгованості по аліментах, і не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, у зв`язку з його недоведеністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з частковим задоволення позовних вимог (на 56,5%) суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена на підставі закону, у розмірі 513,02 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 56, 76-81, 128, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 184, 194-197 СК України, 16, 549 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 91 575 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 22 копійки.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 513 (п`ятсот тринадцять) гривень 02 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 23.04.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова