РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2024 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судових засідань Титикайла І.Ю.

розглянувши в черговому судовому засіданні, в залі суду, у м. Львові цивільну справу № 465/4128/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», третя особа без самостійних вимог Житлово- будівельний комплекс № 126 про зобовязання відповідача зупинити нарахування та скорегувати показники до: 00232 м. куб. спожитої води по засобі обліку холодної води № 9032507 та до 00065 м. куб спожитої води по засобі обліку холодної води № 9024448 та списання необґрунтованої заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовом про списання необгрунтованої заборгованості за водопостачання, а також судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 вересня 2014 року у цивільній справі №465/2450/13 визнано засоби обліку холодної води № 9032507, № 9024448, які встановлені в її, позивачки, квартирі по АДРЕСА_1 , такими, що взяті на абонентський облік Житлово-будівельного кооперативу №126 з дати їхньої реєстрації - з 01 січня 2010 року, проведено нарахування оплати за послуги з холодного водопостачання та водовідведення згідно з показниками цих засобів обліку. Житлово-будівельний кооператив №126 взяв на абонентський облік засоби обліку холодної води №9032507 із показом 00232 м.куб. спожитої води; №?9024448 із показом 00065 м.куб. спожитої води, що підтверджується заявою голови правління від 08.07.2015р. З цього часу відповідач ЛМКП «Львівводоканал» перестав здійснювати облік та нарахування за споживання холодної води по лічильниках №9032507, №9024448, що підтверджується відомостями про нарахування та оплату послуг від 09.12.2019р. з бази даних відповідача. ЛМКП "Львівводоканал" по особовому рахунку НОМЕР_1 , здійснює лише облік та нарахування за водовідведення по засобах обліку гарячої води: №9023876 та №9037961, по яких у неї, позиивачки, накопичилася заборгованість. 12 грудня 2019р. з метою оформлення субсидії вона підписала Договір про реструктуризацію існуючої заборгованості. І десь приблизно із цього часу відповідач відновив нарахування по засобах обліку холодної води №9032507, №9024448. Інших договорів із відповідачем про відновлення водопостачання та взяття на облік лічильників не заключала. Зазначає, що не мала бажання та намірів знімати з абонентського обліку Житлово-будівельного кооперативу N?126 засоби обліку холодної води №9032507, №?9024448. Вважає, що відповідач має скоригувати покази по засобах обліку холодної води №9032507 до показу 00232 м.куб. спожитої води; №9024448 до показу 00065 м.куб спожитої води та провести списання існуючої заборгованості.

Відповідно до ухвали суду від 21 липня 2020 року цивільна справа прийнята до провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачка користувалася послугами ЛМКП "Львівводоканал" і згідно ст. 67, 68 Житлового Кодексу України та ст. 22 ЗУ "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" зобов?язана своєчасно вносити плату за комунальні послуги (в тому числі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення) у встановлений термін, проте в квартирі Позивача утворилася заборгованість за надані послуги з 01.01.2017р., про що свідчить відомість про нарахування та оплату послуги за централізоване постачання холодної води та водовідведення (копія додається). Однак, ОСОБА_2 з 01.01.2017р. не здійснює повністю оплату за послуги, надані ЛМКП "Львівводоканал". 12.12.2019р. між ЛМКП "Львівводоканал" та ОСОБА_2 було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Відповідно до даного договору, Позивач визнала заборгованість в розмірі 1397,83 грн. з оплати за послуги водопостачання та водовідведення станом на 01.12.2019р. та здійснила часткову оплату заборгованості в сумі 300 грн., а також зобов?язалася погасити решту суми боргу 1097,83 грн. протягом 12 (дванадцяти) місяців до 01.01.2021р. Позивачкою частковими оплатами за період з 01.01.2020р. погашено заборгованість за послуги. Відповідно до рішення. Виконавчого комітету Львівської міської ради N? 667 від 27.06.2008р. впроваджено схему виробник-виконавець-споживач послуг з водопостачання та водовідведення з 01.07.2008 року, тому ЛМКП "Львівводоканал" як виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення уклало договір з Житлово-будівельним кооперативом N? 126 (на балансі якого находиться будинок по АДРЕСА_2 ) на водопостачання та водовідведення, як виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення, предметом діяльності якого є надання цих послуг водовідведення у ЖБК № 126. Тому, саме з 01.07.2008р. позивачка повинна була здійснювати оплати за послуги водопостачання та водовідведення у ЖБК № 126. З 01.03.2016р. зобов?язана своєчасно і належним чином здійснювати оплату за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, надані ЛМКП "Львівводоканал" у відповідності до чинного законодавства України.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що ЛМКП "Львіводоканал" являється виробником та виконавцем послуги водовідення гарячої води, що вбачається із відомостей про нарахування та оплаті холодної води та водовідведення від 24.11.2020р. Щодо постачання води та відведення холодної води, то виконавцем послуг являється ЖБК №126 відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області у справі № 465/2450/13 від 16 вересня 2014р. 3 22 січня 2020р. були скориговані покази лічильників гарячої води згідно протоколу вимірювання температури гарячої води, тому відповідно мали б бути скориговані покази водовідведення гарячої води. З січня 2020р. ЛМКП «Львіводоканал» безпідставно здійснює нарахування за послуги постачання води та відведення холодної води, посилаючись на отриманий статус «Виконавця» послуги згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014р. №1198-VII, оскільки у одного споживача не може бути два «Виконавці» однієї ж послуги. ЖБК №126 зазначеним законом не позбавляється статусу «Виконавця» послуги. Дії ЛМКП "Львіводоканал" щодо нарахування за послугу з постачання води та водовідведення холодної води з січня 2020р. є протиправними так, як засоби обліку (лічильники) холодної води числяться на балансі ЖБК №126. Твердження відповідача, що він є виконавцем послуг, не спростовує обов?язку ЖБК №?126 виконувати рішення Апеляційного суду Львівської області у справі № 465/2450/13 від 16 вересня 2014р., яким визнано засоби обліку холодної води №9032507, №9024448, які встановлені у квартирі ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , такими, що взяті на абонентський облік Житлово-будівельного кооперативу №126 з дати їхньої реєстрації - з 01 січня 2010 року, тобто встановлено обов?язок бути «Виконавцем» послуг. ЖБК №126 утримує на балансі лічильники холодної води та відповідно облікує постачання води та відведення холодної води.

Ухвалою судового засідання від 16 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті цивільну справу.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.09.2022р. залучено до участі у цивільній справі №465/4128/20 в якості третьої особи без самостійних вимог Житлово - Будівельний кооператив №126.

У заяві - поясненнях голова ЖБК №126 просить слухати справу за її відсутності, в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що 26.02.2016 Житлово-будівельний кооператив №126 отримав листа від ЛМКП «Львівводокал» від 24.02.2016 №20-516-В, відповідно до якого Житлово-будівельний кооператив №126 згідно акту приймання-передачі передав на облік ЛМКП «Львівводоканал» квартирні прилади обліку холодної води усіх абонентів будинку, в т.ч. і позивача ОСОБА_1 , та покази приладів обліку холодної та гарячої води на момент передачі. Таким чином з 17.02.2016 року ЛМКП «Львівводоканал» приступило до виконання обов?язків «Виконавця» послуг і на сьогодні є єдиним у м. Львові виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а Житлово-будівельний кооператив №126 згідно чинного законодавства не може бути виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення.

У письмових запереченнях представник позивачки зазначає, що примусове передання ЖБК 126 лічильників холодної води № 9032507 та № 9024448 у квартирі по АДРЕСА_1 на облік ЛМКП «Львівводокана» та нав?язування обов?язку, щодо укладення договору заборонено ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

В судовому засіданні позивачка та її представник надали аналогічні пояснення, викладені в позовній заяві, уточнені позовні вимоги просять задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та повідомляє суд, що 28.09.2023р. ЛМКП "Львівводоканал" згідно акту №0021471 від 27.07.2023р. проведено коригування шляхом списання по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 на суму 15 375, 48 грн.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу та з`ясувавши фактичні обставини у їх сукупності, суд приходить до наступного.

За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 82 ЦПК Україн містить перелік підстав звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах цивільної справи міститься рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 вересня 2014 року у цивільній справі №465/2450/13, яким визнано неправомірними дії Житлово-будівельного кооперативу №126 щодо відмови ОСОБА_1 у взятті на абонентський облік засобів обліку холодної води, визнано засоби обліку холодної води № 9032507, № 9024448, які встановлені в квартирі АДРЕСА_3 , такими, що взяті на абонентський облік Житлово-будівельного кооперативу №126 з дати їхньої реєстрації - з 01 січня 2010 року, та ухвалено проводити нарахування оплати за послуги з холодного водопостачання та водовідведення згідно з показниками цих засобів обліку.

Зокрема, даним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 (позивачка у справі) проживає у квартирі АДРЕСА_3 , балансоутримувачем якого є ЖБК №126. Згідно з актом №388577 реєстрації лічильників від 01.01.2010 року, встановлені у квартирі ОСОБА_1 лічильники холодної води №9032507, №9024448 були зареєстровані та опломбовані представником ЛМКП «Львівводоканал».

Відтак, в силу вимог ст.82 ЦПК України, не потребують додаткового доказування обставини реєстрації та проживання позивачки в квартирі АДРЕСА_3 та наявності в її квартирі лічильників холодної води №9032507, №9024448, а відтак користувачем послуг Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал».

Позивачкою в судовому засіданні визнано факт користування холодною водою в квартирі АДРЕСА_3 , вона не заперечує факту наявності у неї заборгованості, однак таку заборгованість вона має сплачувати Житлово-будівельному кооперативу №126 з урахуванням рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 вересня 2014 року у цивільній справі №465/2450/13.

Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п.1 ч.2 ст.7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Сторонами в судовому засіданні визнається той факт, що саме відповідачем здійснювалося нарахування заборгованості за користування позивачкою послугами з холодного водопостачання та водовідведення у спірний період.

Однак, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 вересня 2014 року у цивільній справі №465/2450/13 встановлено, що ЖБК №126 повинен власними силами надавати мешканцям свого будинку вказаний вид комунальних послуг, що не суперечить нормі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою балансоутримувач є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг, який, залежно від цивільно-правових угод, може бути споживачем, виконавцем або виробником, а також нормі ст.24 цього Закону, згідно з якою балансоутримувач зобов`язаний, зокрема, укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати це майно; вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном. ЖБК-126, відповідно, є виконавцем послуги з водопостачання та водовідведення до абонентів квартир, які знаходяться в цьому будинку (обслуговування внутрішньо-будинкової мережі водопостачання та водовідведення).

Зважаючи на дані обставини, саме ЖБК №126 має здійснювати нарахування заборгованості за користування позивачкою послугами з холодного водопостачання та водовідведення.

Відповідачем до матеріалів цивільної справи долучено копію акту № 0021471 від 27.07.2023р. та повідомлення від 09.04.2023р., відповідно до яких позивачці 28.09.2023р. ЛМКП "Львівводоканал" проведено коригування шляхом списання по особовому рахунку № НОМЕР_1 мешканки ОСОБА_1 на суму 15 375 , 48 грн.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статями 43 44, 49; 259, 263 - 265, 293-295, 315-316 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Уточнені позовні вимоги задоволити.

Зобов"язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», зупинити нарахування та скорегувати показники до: 00232 м. куб. спожитої води по засобі обліку холодної води № 9032507 та до 00065 м. куб спожитої води по засобі обліку холодної води № 9024448.

Враховуючи скореговані показники лічильників, відновленим нарахування вважати з 19 травня 2015 року.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір з розгляду вказаної справи в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення та проголошенняі повного його тексту до Львівського апеляційного суду через суд, що ухвалив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», юридична адреса: м. Львів, вул.. Зелена, 64, ;

Третя особа: Житлово- будівельний комплекс № 126, юридична адреса: м. Львів, вул. Княгині Ольги , буд. 63, .

Суддя В. Кузь