441/2666/23 2/441/149/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої, судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

встановив:

01.11.2023 позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказують, що 11.01.2022 в 07.00 год. на АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Fiat Ducato», р.н. НОМЕР_1 , порушив ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , спричинивши пошкодження транспртних засобів. Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 09.06.2023, яка набрала законної сили, відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_1 було завдано матеріальну та моральну шкоду, повязану із знищенням його майна, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завдано матеріальну та моральну шкоду, повязану із їх лікуванням та спричиненими тілесними ушкодженнями.

Зазначають, що згідно Звіту № 17457 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ТОВ «СЗУ Україна» від 15.02.2022, вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження за станом на дату оцінки становить 198243 грн. Страхова компанія ПАТ «СК «Євроінс Україна», у якій була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_4 , виплатила страхове відкшодування в межах ліміту відповідальності страховика у розмірі 130000 грн. Таким чином різниця між розміром отриманого страхового відшкодування та розміром матеріального збитку, яка становить 68243 грн., підлягає стягненню з відповідача. ОСОБА_2 внаслідок отриманих під час ДТП ушкоджень понесла витрати на лікування за МРТ голови в сумі 2241 грн., МРТ відділу хребта і консультація лікаря-рентгенолога в сумі 1040 грн. та на придбання знеболювальних ліків в сумі 198.10 грн., всього на загальну суму 3479.10 грн. ОСОБА_3 також понесла витрати на лікування, так як отримала травматичне пошкодження зубів та вимушена була тривалий час лікуватися у лікаря-стоматолога. Вартість обстеження, придбання медичних ліків і препаратів та лікування становить 22723.30 грн.

Крім цього вказують, що дана ДТП стала причиною значних фізичних, моральних та душевних страждань, які повязані з ушкодженням їх здоров`я, погіршенням загального душевного стану, з порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження звичного способу життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. ОСОБА_1 зазнав сильних душевних страждань, які полягають у переживаннях за свою дружину ОСОБА_2 після того, як дізнався, що вона потрапила в ДТП. Крім цього він зазнав значного психологічного дискомфорту через те, що його автомобіль був повністю знищений внаслідок ДТП, він був змушений вирішувати проблеми, пов`язані із потребою добирання до місця роботи у м. Львів, його сімя також була побавлена можливості користуватися транспортним засобом. Крім цього моральних та та душевних страждань зазнали також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так як зазнали фізичного болю безпосередньо у момент ДТП. ОСОБА_2 внаслідок ДТП вдарилася в голову, ноги, порізала руку. На короткий проміжок часу вона втрачала свідомість, мала кровотечу з місць ушкодження. ОСОБА_3 від зіткнення з автомобілем відповідача вдарилася головою, рукою і ногою, втрачала свідомість. У неї констатовано забійні рани нижньої губи та лівого колінного суглоба, травматичне пошкодження першого зуба верхньої щелепи зліва. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пережили значний стрес та душевні хвилювання вмомент ДТП, що вплинуло на загальне самопочуття. Також поведінка відповідача викликає у них психологічний дискомфорт та глибоке розчарування, оскільки він навіть не вибачився, жодного разу не телефонував, не цікавився станом їхнього здоров`я, не пропонував жодної допомоги, а навпаки заперечував свою вину. Визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди вони виходять із глибини спричинених їм фізичних, моральних та душевних страждань, погіршення в цілому їх нормальних життєвих звязків та самопочуття, а також негідної поведінки відповідача. Позивач 1 оцінює спричинену йому моральну шкоду в розмірі 30000грн., позивачі 2 та 3 в розмірі 50000 грн. кожен. Просять суд стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 68243 грн. та 30000 грн. моральної шкоди, в користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3479 грн. 10 коп. та 50000 грн. моральної шкоди, в користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 22723 грн. 30 коп. та 50000 грн. моральної шкоди, а також понесені ними судові витрати з оплати судового збору та витрат на правову допомогу.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 07.11.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

04.01.2024 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог позивачів з наступних мотивів. На день ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ "СК «Євроінс України" (страховий поліс № 203330211), страхова виплата на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, передбачена в сумі 260000 грн., страхова виплата за шкоду, заподіяну майну, - 130000 грн, франшиза 0. Як зазначає ОСОБА_1 , страховою компанією йому виплачено страхове відшкодування у розмірі 130000 грн., також страховою організацією визначено розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2 , в сумі 198243 грн. Попри те в позові ОСОБА_1 вказує, що отримав відшкодування в сумі 130000 грн., тоді як ринкова вартість автомобіля «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2 , становить 198243 грн., тому різниця в сумі 68243 грн. є матеріальними збитками, які не відшкодовані. Приведені доводи позивача заперечує, оскільки у позовній заяві він не вказав вартості залишків знищеного автомобіля після ДТП, підтвердженої належними доказами, тоді як для визначення матеріальних збитків, не покритих страховим відшкодуванням, наявність суми вартості вказаних залишків є обовязковою необхідною умовою (ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трнаспортних засобів»). Позивачка ОСОБА_2 вказує про завдану їй шкоду, повязану з витратами на лікування, в сумі 3479 грн., проте за виплатою такої до страхової вона не зверталася. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 наголошує, що у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відкшодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно з Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц, від 09.11.2021 у справі 147/66/17). Крім цього вважає, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірах, які вони вказали, не підтверджені належними і допустимими доказами, ці розміри є занадто завищеними і така шкода повинна бути відшгкодована страховою компанією.

Ухвалою підготовчого засідання від 06.03.2024 було залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 22723 грн. 30 коп..

06.03.2024 представником позивачів було подано заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь ОСОБА_1 матеріальних збитків, спричинених ДТП, з 68243 грн. до 17444 грн. 23 коп., яка була прийнята судом.

Представник позивачів 29.04.2024 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги з урахуванням їх уточнень згідно поданих заяв від 06.03.2024 та 12.02.2024 підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача 29.04.2024 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в користь ОСОБА_1 в сумі 17444.23 грн. визнає повністю, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в користь відповідачів заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.10.2017 є власником транспортного засобу марки «Scoda Octavia», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 (а.с.20). Згідно довідки ПП «Виробнича фірма «АСТ» № 57/10 від 20.10.2023 ОСОБА_1 працює в ПП «ВФ «АСТ» майстром цеху з 19.08.2010 по дату видачі довідки (а.с.31).

Як встановлено постановою Городоцького районного суду Львівської області від 25.04.2023 у справі № 441/97/22, 11.01.2022 о 07.00 год. водій ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Fiat Ducato», р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.11.3 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, як наслідок зіткнувся з автомобілем «Scoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , спричинивши пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрио у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.23).

У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Отже наявність вини у діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/114-22/2765-АВ від 14.03.2022, складеного в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000005 від 27.01.2022, ринкова вартість представленого на дослідження автомобіля марки «Skoda Octavia», 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , до моменту його пошкодження в ДТП станом на 11.01.2022 становить 189991 грн. 50 коп., мінімальна вартість відновлювального ремонту цього автомобіля станом на 11.01.2022 становить 426443 грн. 66 коп., вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля внаслідок ДТП, яка трапилася 11.01.2022 на автодорозі по вул. Львівській в м. Городок Львівської області, становить 189991 грн. 50 коп., вартість цього автомобіля з урахуванням наявних пошкоджень (в пошкодженому стані), отриманих в результаті ДТП, що мама місце 11.01.2022, становить 19501 грн. 83 коп. (а.с.88-107).

Відповідно до Звіту № 17457 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 15.02.2022 варість відновлювального ремонту транспортного засобу «Scoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , становить 629699 грн. 61 коп., вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Scoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження за станом на дату оцінки становить 198243 грн. (а.с.24-28). Згідно страхового акту № 46530/1-1/2023 та розпорядження № 46530/1-1/2023 ОСОБА_1 виплачено ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхове відшкодування згідно Акту 46530/1-1/2023 в сумі 130000 грн. (а.с.29-30), що визнається позивачем у позовній заяві.

Згідно дослідження вартості придатних залишків № 17457/1 від 15.02.2022, проведеного оцінювачем ОСОБА_7 на підставі заяви ПрАТ «СК «Євроінс Україна», вартість ДТЗ «Skoda Octavia», 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у пошкодженому стані складає 50798 грн. 77 коп. (а.с.)

Згідно Висновку судово-медичного експерта № 31/2022 від 22.02.2022 у ОСОБА_2 , 1987 р.н., під час судово-медичного огляду виявлено три рубці сліди від загоєних ран на тильній поверхні лівої кисті, які могли утворитися 11.01.2022, виникли від контакту з гострим предметом, можливо під час дорожньо-транспортної пригоди, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження (а.с.32). 13.01.2022 ОСОБА_2 зверталася за медичною допомогою до лікаря-невролога ОСОБА_8 , їй рекомендовано МРТ головного мозку, шийного відділу хребта (а.с.34). За результатами МРТ 15.01.2022 у ОСОБА_2 ознак патологічних змін головного мозку не виявлено (а.с.35). За проведення МРТ, консультацію лікаря-рентгенолога та придбання ліків ОСОБА_2 було оплачено 3479 грн. 10 коп. (а.с.36).

Згідно Висновку судово-медичного експерта № 30/2022 від 22.02.2022 у ОСОБА_3 , 1994 р.н., під час огляду виявлено рубець (1) на лівій нозі, один рубець на нижній губі, які є слідами загоєних ран, згідно медичних документів виявлено травматичне пошкодження першого зуба верхньої щелепи зліва. Перечислені ушкодження могли утворитися 11.01.2022 від контакту з гострим предметом, можливо під час дорожньо-транспортної пригоди, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоровя (а.с.33). ОСОБА_3 за проведення КПКТ ділянки обох щелеп та СНШС понесла витрати в сумі 1550 грн. (а.с.40). За висновком КПКТ у неї діагностовано ознаки перелому кореня 2.2 з фрагментуванням та фрагментуванням вестибулярної кортикальної пластинки, залишкові зміни перелому вестибулярної кортикальної пластинки на рівні 2.3, не виключені переломи кореня зуба 2.1, формування вестибулярного, маргінального, пародонтального дефекту, візуальна дистопія непрорізаного зуба 2.8, каріозні зміни зуба 2.7, паріодонтичні зміни зубів 3.7 та 4.5 з формуванням кітскових дефектів, concha bullosa правої середньої раковини з деформацією носової переинки вліво та формуванням кітскового гребеня, посттравматична деформація зовнішнього носа, дегенеративні зміни лівого СНЩС (а.с.41-42). Згідно довідки лікаря ОСОБА_9 від 01.03.2022 ОСОБА_3 проходила лікування у стоматологічному кабінеті ПП Мазуркевич в АДРЕСА_2 з 13.01.2022 до 01.03.2022, проводилося лікування кореневих каналів зубів з подальшим протезуванням (а.с.43). Згідно наявних у справі квитанцій за придбання ліків та проведення цифрової ортопантомограму ОСОБА_3 понесено витрати на загальну суму 853 грн. 30 коп., за лікування в ПП ОСОБА_10 оплачено в загальному 20320 грн (а.с.45-47).

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно із ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення Цивільного кодексу України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно із ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року№ 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі №1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З наданого позивачем Звіту № 17457 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 15.02.2022, вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент його пошкодження склала 629699 грн 61 коп., а розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на момент його пошкодження, що дорівнює його ринковій вартості до ДТП, становить 198243 грн.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, ремонт автомобіля марки «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди, таким чином, має відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 у справі №643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено такий висновок: «Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди».

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі № 336/7617/15-ц (провадження № 61-4551св18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 205/1314/16-ц (провадження № 61-6829св20), що свідчить про однакове його застосування усіма судовими палатами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Оскільки згідно дослідження вартості придатних залишків № 17457/1 від 15.02.2022 вартість ДТЗ ОСОБА_1 у пошкодженому стані становить 50798 грн. 77 коп. і такий позивач ОСОБА_1 залишає у себе, до відшкодування з винуватця ДТП підлягають матеріальні збитки, не покриті страховим відщкодуванням, з урахуванням таких залишків ДТЗ, тобто 17444 грн. 23 коп. 00-50798.77).

З приводу заявленої позивачкою ОСОБА_2 позовної вимоги про відшкодування витрат, понесених у зв`язку з ушкодженням її здоровя, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.22 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку».

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування».

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у цивільній справі № 147/66/17, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Матеріалами справи встановлено і представником позивача не доведено протилежного, що ОСОБА_2 із вимогою про відшкодування матеріальної шкоди до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не зверталася, сума матеріальних збитків, про які вона просить, не виходить за межі ліміту страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (п.41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові.

Беручи до уваги те, що позивачкою ОСОБА_2 та її представником під час розгляду справи не заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача належним чи залучення до участі у справі співвідповідача страховика, хоча на це вказував представник відповідача, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди із застрахованої особи ОСОБА_4 .

З приводу вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_3 зверталася до страховика із заявою про виплату їй страхового відшкодування за шкоду, спричинену здоровю, і таке було виплачено їй у розмірі 22723 грн. 30 коп. (матеріальна шкода). Проте страховиком не була виплачена ОСОБА_3 моральна шкода у розмірі, визначеному ст.26-1 Закону, тобто в сумі 1136, 17 грн., позовні вимоги до страхової позивачкою ОСОБА_3 не заявлені.

Позивачка ОСОБА_2 із вимогою про виплату страхового відшкодування за шкоду, спричинену здоровю, до страховика не зверталася, така шкода страховиком фактично неоцінена, що позбавляє суд можливості встановити розмір моральної шкоди, яка підлягає виплаті страховиком.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до роз`яснення постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» із змінами, відповідно до яких під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З заявленого позову вбачається, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_1 були спричинені моральні страждання, які полягали у переживаннях з приводу отриманих тілесних ушкоджень його дружиною ОСОБА_2 , у дискомфорті, повязаному із повним знищенням його автомобіля, оскільки він був змушений вирішувати проблеми, пов`язані із добиранням до місця роботи у м. Львів, його сімя також була позбавлена засобу пересування, все це позначилося на його емоційному стані, змінився його звичайний спосіб життя, він змушений був позичати автомобіль у свого брата для використання у власних потребах та потребах сімї. Внаслідок ДТП моральних страждань зазнали і відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зокрема, у момент ДТП обидві відповідачки зазнали фізичного болю, так як отримали тілесні ушкодження, що підтверджується судово-медичними висновками експерта, лікувалися амбулаторно і змушені були проходити медичні обстеження, що вплинуло на їхні життєві уклади та порушило звичний спосіб їх життя. Також вони пережили сильний стрес та душевні хвилювання у момент ДТП, переживали за своє життя та здоровя, емоційно важко перенесли пережите. Також поведінка відповідача після ДТП викликала у них глибоке розчарування та психологічний дискомфорт, оскільки ОСОБА_4 жодного разу до них не телефонував, не цікавився станом їх здоровя, жодної допомоги не пропонував, навпаки, з самого початку заперечував свою вину у вчиненні ДТП, своєю поведінкою свідомо затягував розгляд справи в суді при розгляді адмінматеріалів, у зв`язку з чим вони змушені були постійно давати пояснення, повторно переживати ці біль і страждання, які вони пережили в момент ДТП.

Беручи до уваги характер та обсяг страждань ОСОБА_1 , повязаних із знищенням його майна та необхідністю відновлення звичного способу життя без використання необхідного йому транспортного засобу, а також ступеня моральних страждань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спричинених їм внаслідок ушкодження їхнього здоров`я, часу, необхідного їм для відновлення такого, фізичного болю, яких вони зазнали в результаті ДТП,з урахуванням розміру страхової виплати, яку за законом повинна сплатити страхова в розмірі, визначеному ст.26-1 Закону, суд приходить до висновку, що з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірностіз ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якості відшкодування моральної шкоди по 10000 грн. кожній.

З приводу відшкодування судових витрат суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи згідно ст.133 ЦПК України належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Матеріалами справи підтверджено належними доказами понесення позивачами витрат на професійну правничу допомогу в розмірі по 5000 грн. кожен (квитанції до прибуткового касового ордера (а.с.55-57), Акти приймання-передачі наданих послуг (а.с.58-60), відтак такі слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також підлягають стягненню з відповідача в користь позивачів понесені останніми витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з урахуванням зменшення позовних вимог ОСОБА_1 ..

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 4, 10-13, 15, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальну шкоду в сумі 17444 (сімнадцять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 23 коп., моральну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5000 (п`яти тисяч) грн., понесені судові витрати за оплату судового збору в розмірі 507 (п`ятсот сім) грн. 88 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2365 (дві тисячі триста шістдесят п`ять) грн. 38 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , моральну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн., понесені судові витрати за оплати судового збору в розмірі 200 (двісті) грн. 75 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 934 (дев`ятсот тридцять чотири) грн. 94 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , моральну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн., понесені судові витрати за оплату судового збору в розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 72 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Ференц О.І.