ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заробітку (доходу) боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України може бути видано судовий наказ, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Положеннями ч.1-3 ст.163 ЦПК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Так, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій Україниз аявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб-громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У порушення вказаних вимог заява про видачу судового наказу не підписана заявником.

Крім того, із частин 1,2 ст. 169 ЦПК України вбачається, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня одночасно з копією судового наказу надсилає боржникові копії заяви стягувача про видачу судового наказу разом із доданими до неї документами.

Отже, боржник, у разі видачі судового наказу, крім його копії має також отримати копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом із доданими до неї документами зокрема для забезпечення можливості реалізації його права на подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи приписи ч. 2 ст. 169 ЦПК України, де зазначено обов`язок суду надіслання одночасно з копією судового наказу боржникові копії заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, беручи до уваги, що заявником не було подано до суду додатків до заяви про видачу судового наказу для направлення боржнику, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу відповідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.161,165, 259-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей