УХВАЛА

08 травня 2024 року

м. Київ

справа № 233/6265/16-ц

провадження № 61-5700ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2024 року ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» подала касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на всі ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 484,48 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання її касаційної скарги.

Клопотання мотивовано тим, що у даній справі ОСОБА_1 виступає не як приватний виконавець, а як сторона виконавчого провадження, тому, враховуючи її скрутний майновий стан, просила клопотання задовольнити.

На підтвердження викладених обставин заявником надано довідку від 22 липня 2022 року № 5105- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік.

Вивчивши касаційну скаргу та оскаржуване судове рішення, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частина третя статті 136 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Наведеними правовими нормами Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може …», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 37 постанови від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Вказані в клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 , оскільки не характеризують у повній мірі її майновий стан та відсутність у неї інших доходів.

За таких обставин відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що вона подана на судове рішення (ухвалу), що стосується питання сплати судового збору.

Таким чином, предметом касаційного перегляду за вказаною скаргою (у разі відкриття касаційного провадження) є перевірка законності висновків апеляційного суду щодо обов`язку особи сплатити судовий збір. При таких обставинах, відповідно до повноважень, визначених статтею 409 ЦПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги може як погодитись з апеляційним судом, так і дійти висновку про необґрунтованість оскарженої ухвали.

Приймаючи до уваги викладене, оскільки касаційним судом на стадії відкриття касаційного провадження питання по суті касаційної скарги не вирішується, на цей час слід вважати, що ОСОБА_1 порушені вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 429,44 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у разі задоволення касаційної скарги буде вирішено питання щодо розподілу/повернення судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко