Справа № 301/1036/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" квітня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,33 га, в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 є його вдова ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 сторони по справі. Відповідачка спадкувати за чоловіком не бажає, тому відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що прийняв спадщину, є позивач.
До складу спадщини входять:
- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності від 02.11.2009 року;
Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів на майно. Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 01.04.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с. 45).
Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 43).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
Згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.11.2009 року, власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 в цілому, на підставі рішення виконкому Луківської сільради №38 від 30.10.2009 року (а.с.8).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 07.08.2023 року (а.с.4). Заповіту ОСОБА_3 не залишив.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 є його вдова ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 сторони по справі (а.с. 5,24). Відповідачка від отримання спадщини за чоловіком відмовилася на користь сина позивача ОСОБА_1 . Відмова від спащини не суперечить вимогам закону та не порушує прав третіх осіб. Позивач прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживав разом із спадкодавцем.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на успадковані за батьком будинок та земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на майно втрачено.
Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідачка подала до суду заяву, в якій визнала позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Нерухоме майно розташоване в с. Луково, Хустського району (колишнього Іршавського району).
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно копій свідоцтв про право власності та державного акту на право власності на землю власником майна був батько позивача, єдиним спадкоємцем якого, що прийняв спадщину, є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 23 квітня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських