Справа № 732/1889/23
Провадження № 2/732/94/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2024 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретар - Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товарисва з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕНЬ» про розірвання договору оренди землі, -
Ухвалою судді від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Завчасно через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій підтримала позов, просила позов задовольнити та надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 19).
Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачу документи по справі та виклик в суд направлялись за адресою реєстрації юридичної особи. Причини невручення невідомі. Представник відповідача до суду не з`явився.
Згідно п. 1 ч.3 ст.223. ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно ч.7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (ч.8 ст. 128 ЦПК України)
У зв`язку з неявкою до суду всіх учасників фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за правилами статті 128 ЦПК України, для участі у розгляді його представник до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 259838244 (а.с.10) вбачається, що речове право право оренди відповідача зареєстровано в реєстрі, номер запису 42309060.
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».
Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України (далі ЗК України) однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
Разом з тим, як зазначалося вище, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ТОВ „АГРО-ДЕНЬ» не довело у встановленому законом порядку сплату у строки і розмірах орендної плати за 2021-2022 роки і твердження позивача не спростувало.
Позивач у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати виявила бажання розірвати в односторонньому порядку укладений з відповідачем спірний договір оренди землі, звернулася з відповідною вимогою і така вимога відповідає чинному законодавству.
Суд прийняв до уваги той факт, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України було введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час виникнення позову, у тому числі триває на час розгляду цього провадження. Торгово-промислова палата України підтвердила, що військова агресія Російської Федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання яких/якого настало згідно з умовами договору, контракту, угоди і виконання відповідно яких/якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Водночас, зміст статті 617 ЦКУ свідчить про те, що особа звільняється саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку його виконання. Тобто настання форс-мажорних обставин звільняє особу виключно від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, що встановлена договором оренди чи законом, якщо таке порушення сталося внаслідок непереборної сили. В свою чергу, звільнення від відповідальності не означає звільнення від виконання зобов`язання. Тобто у правовідносинах, що склалися між сторонами можемо говорити, що форс-мажорні обставини можуть бути поширені на дію п.13.1 Договору від 01.02.2020. Щодо неоплати дговору оренди взагалі, тут говорити про форс-мажор неприпустимо. 31.12.2021 такі обставини ще не існували, а 31.12.2022 вже значно послабилися внаслідок звільнення Городнянщини, тобто причинно-наслідковий зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання та обставинами непереборної сили не доведений відповідачем. У контексті статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини позивач має право мирно володіти своїм майном та мати прибуток від такого майна, Використання її власності не може завдавати шкоди його її правам. Тому внаслідок систематичної несплати орендної плати протягом тривалого часу відповідачем, позивач законно обрала способом захисту своїх прав дострокове розірвання договору оренди для подальшого вибору орендаря, який спроможний забезпечити господарювання в умовах сучасної України, чи для зайняття самостійним обробітком землі з метою отримання доходу.
Отже,суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для розірвання спірного договору оренди земельної ділянки, у зв`язку із систематичним порушенням умов договору відповідачем, зокрема, через несплату орендної плати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-285 ЦПК України, ст. 1,13,24,25,32 Закону України „Про оренду землі", ст. 526, 610,629, 651 ЦК України, п."д" ч.1 ст. 141 ЗК України, -
Направити ТОВ «АГРО-ДЕНЬ» рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 17.04.2024.
Суддя Карпинська Н.М.