1Справа № 333/7245/23 2/335/713/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участі секретаря судового засідання Кісенка А.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Тивоненка Д.Р. про збільшення позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в особі представника адвоката Тивоненка Данила Руслановича до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності майна за час перебування у шлюбі, визнання в порядку поділу спільного майна подружжя права власності, стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки дев`яти транспортних засобів розміром 2217205 грн, стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 цивільну справу № 333/7245/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою судді від 07.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.
04.03.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_3 , в якій вона просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у період з 01.01.2015 по 01.07.2017. Визнати об`єктом права спільної власності майна, набуте ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за час перебування у шлюбі. Визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на вісім автомобілів. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частки вартості частки вартості восьми автомобілів в сумі 2133655,00 грн. Стягнути у повному обсязі з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються із витрат за складання звіту про оцінку у розмірі 5400,00 грн., витрат на професійну допомогу та судового збору.
В судовому засіданні представник позивача просив прийняти до розгляду заяву «про збільшення позовних вимог» ОСОБА_5 .
Представник відповідача просив відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви.
Вислухавши думку учасників справи та перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
У відповідності до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до частини 1 статті 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.
Відповідно до частини першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а також збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Частиною третьою статті 49 ЦПК України визначено, що позивач до закінчення підготовчого засідання має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.
Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.
Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову одночасно не допускається. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно з вимогами ЦПК України.
Схожий за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 18.05.2022 у справі № 570/5639/16-ц.
У підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви (пункт 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого позову (ще одного позову), чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстави позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України(постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17).
Як убачається зі змісту первісної позовної заяви, позивачка просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності майна за час перебування у шлюбі, визнати в порядку поділу спільного майна подружжя права власності, стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки дев`яти транспортних засобів розміром 2217205,00 грн., стягнути судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.
В поданій заяві від 04.03.2024 позивач змінила предмет спору та просила визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на вісім автомобілів, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частки вартості частки вартості восьми автомобілів в сумі 2133655,00 грн. та стягнути у повному обсязі з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються із витрат за складання звіту про оцінку у розмірі 5400,00 грн., витрат на професійну допомогу та судового збору.
Крім того, просила встановити факт її спільного проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у період з 01.01.2015 по 01.07.2017 та визнати об`єктом права спільної власності майна, набуте у цей період, тобто фактично заявила нову вимогу та нове обґрунтування такої позовної вимоги, що визнається судом, як одночасна зміна і предмету, і підстави позову і обґрунтовує її іншими доказами, які не були надані одночасно з поданням первісного позову.
На переконання суду, таке поєднання вимог в заяві від 04.03.2024 не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви позивача від 04.03.2024 слід відмовити в частині позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у період з 01.01.2015 по 01.07.2017. В іншій частині заяви слід задовольнити та прийняти судом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 19, 43, 49, 175, 177, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_3 від 04.03.2024 в частині позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у період з 01.01.2015 по 01.07.2017.
В іншій частині заяви ОСОБА_3 задовольнити та прийняти судом.
У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Суддя І.П. Соболєва