У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Авдєєвої К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2024 року у справі № 308/11546/23,-

встановив:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 15.04.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 19.04.2024 року.

Відповідач ОСОБА_1 , подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2024 року у справі № 308/11546/23.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 лютого 2024 року у цивільній справі № 308/11546/23 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», що подана представником - Безменко Микитою Євгеновичем до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вимоги банку задоволено.

Заявник вважає заочне рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права у зв`язку з чим підлягає перегляду, виходячи з наступного.

За твердженням заявника, про час і місце судового засідання по даній справі, в тому числі, яке відбулося 29 лютого 2024 року, позивач не був повідомлений належним чином, оскільки жодних судових повісток не отримував.

Відповідач вказує на те, що про наявність оскаржуваного рішення дізнався випадково з сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень». Відтак, Відповідач з поважних причин не міг бути своєчасно повідомленим судом про час і місце розгляду справи. Таким чином, висновок суду, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Також, судом порушено вимоги ст. 280 ЦПК України щодо умов заочного розгляду справи оскільки належним чином суд не повідомив відповідача про час і місце розгляду справи, шляхом надіслання судової повістки.

Крім того, у заяві вказано на те, що задовільняючи позовні вимоги, судом не надано належної правової оцінки всім обставинам справи та доказам, що наявні в матеріалах справи.

По - перше: задовільняючи позов суд не звернув уваги на те, що позивачем не надано доказів отримання відповідачами коштів за кредитним договором.

Відповідач зазначає, що сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов`язку позичальника повернути грошові кошти. За твердженням заявика, позивачем не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику. Разом з тим, на підтвердження отримання коштів позичальником, позивачем не було надано оригіналу касового документу з підписом Позичальника, який би підтвердив факт отримання коштів, що вказує на підставу для відмови у задоволенні позову.

По - друге: задовільняючи позовні вимоги, судом не надано належної правової оцінки всім обставинам справи та доказам, що наявні в матеріалах справи. Однак, при ухваленні рішення суд не надав належної оцінки тій обставині, що документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону У країни "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Всупереч вищенаведеному, ухвалюючи оскаржуване рішення суд не переконався в наявності первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості Відповідачів перед Банком, а також суми процентів є підтвердженими. На підтвердження своїх вимог, банк не надав належного відображення арифметичних розрахунків боргу Відповідачів по тілу кредиту, відсотках, процентах річних.

По - третє: позивач обґрунтовує свої вимоги на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відмови в задоволенні позову. На переконання відповідача, подані позивачем до позовної заяви копії документів не відповідають вимогам визначеним ЦПК України, відтак, не можуть вважатися належними доказами у справі.

Судочинство в Україні ґрунтується на основних засадах, визначених частиною третьою статті 129 Конституції України, зокрема рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпеченні апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Подані ж позивачем до позовної заяви коші документів не відповідають визначеним вище вимогам, відтак, не можуть вважатися належними доказами у справі.

Відповідач зазначає, що про наявність оскаржуваного рішення Відповідач дізнався випадково, оскільки не отримував судових повісток, а отримав його копію 22.03.2024 року з сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень».

Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає, що заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2024 року є незаконним, необґрунтованим та повинне бути скасоване, а справа призначена д о; розгляду у загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 169, 224-232 ЦПК України, заявник просить суд: прийняти дану заяву про перегляд заочного рішення до розгляду, вразі неявки в судове засідання, просить розглянути справу за її відсутності, скасувати заочне рішення Ужгородського, міськрайонного суду Закарпатської області від 29 лютого 2024 року у цивільній справі № 308/11546/23 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», що подана представником - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача по справі у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, просив у відмовити в задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі.

Відповідачі по справі у судове засідання не з`явилися про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 , просила, вразі неявки в судове засідання, просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 та ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку :

29 лютого 2024 року заочним рішенням Ужгородського міськрайонного позовну заяву - задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 КОД ЄДРПОУ 14360570 pax. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат) МФО №305299) заборгованість у розмірі 339 206 (триста тридцять дев`ять тисяч двісті шість) гривень 06 коп., станом на 29.05.2023 р. за кредитним договором № MKH7GA від 16.08.2019 року, яка складається з наступного: 263 696 (двісті шістдесят три тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 34 коп. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 75509 (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 72 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 КОД ЄДРПОУ 14360570 pax. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат) МФО №305299) сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 2 544 грн. 05 коп. з кожного.

Ухвалюючи заочне рішення судом констатовано, що «Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив. Слід констатувати, що судом інформація щодо розгляду справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України, за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua.

Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив. Слід констатувати, що судом інформація щодо розгляду справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України, за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua.»

Так, згідно матеріалів справи, відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було.

Процесуальні документи по справі, повістки про виклик відповідача по справі та заочне рішення суду відповідачу по справі ОСОБА_1 , судом надсилалися за її зареєстрованим місцем проживання. Окрім того, оголошення про виклик її в судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України, за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua.

Слід при цьому зазначити, що відповідачу ОСОБА_1 , про те, що на розгляді в суді перебуває вказана справа було достовірно відомо, адже 13.12.2023 року, нею подано заяву про відкладення розгляду справи, за станом здоров`я. Окрім того зазначала, що має намір скористатися правничою допомогою адвоката. При цьому у заяві вказана та сама поштова адреса, на яку судом направлено відповідачу повістки та процесуальні документи. Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , до поштового відділення для отримання листів не з`являлася, у зв`язку із чим такі поверталися на адресу суду «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до чинного законодавства, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можливе скасування заочного рішення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зазначену цивільну справу було розглянуто 29.02.2024 року у відсутності сторін, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги були підтримані в повному обсязі, відповідачі були повідомлені про день і час слухання справи.

Таким чином, відповідач був обізнаний про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи відповідно до ст.13 ч.1 , 281 ЦПК України.

Таким чином, твердження відповідача про те, що вона не була повідомлена про розгляд справи належним чином, не відповідає встановленим обставинам. Будь-яких інших обставин, які б підтверджували поважність неявки у судове засідання заявником не зазначено.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов`язків заявником не отримано судову повістку.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на те, що маючи можливість надати суду свої заперечення та докази, якими вони обґрунтовуються, своїх процесуальних обов`язків, визначених цивільним процесуальним законом відповідач не вчинив. Відповідно до вимог ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином наведене дає всі підстави для висновку, що судом направлялися процесуальні документи, повістки та заочне рішення суду за місцем реєстрації відповідача.

Окрім того, відповідачу було відомо про наявність у провадженні суду вказаної справи та суть спору.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача щодо підстав скасування заочного рішення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

За твердженням ОСОБА_1 позивачем не доведено факту отримання відповідачами кредитних коштів.

Проте, згідно матеріалів справи, позивачем надано до позовної заяви копії: Договору про іпотечний кредит № № MKH7GA від 16.08.2019 року, Додаткову угоду №1 до вказаного договору від 22 липня 2022 року, Договір поруки від 16.08.2019 року за вказаним договором, розрахунок заборгованості, писка по рахунку з 16.08.2019 по 01.06.2023 р. за вказаним кредитним договором відкритого на ім`я ОСОБА_2 ,меморіального ордеру від 16 серпня 2019.

Таким чином, позивачем було доведено укладання кредитного договору, договору поруки, що було встановлено під час розгляду справи.

Щодо доводів відповідача про неналежність копій документів, що містяться в матеріалах справи, то варто зауважити, що додані до позовної заяви перераховані документи прошито, на останньому аркуші міститься завіряючий підпис, де міститься печатка, та ідентифікуючі дані особи, яка здійснювала завірення копій документів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2018 по справі №761/5894/17 в якій Верховний Суд дійшов висновку, що судом першої інстанції допускається надмірний формалізм при повернені позовної заяви (або залишаючи її без руху) з тих підстав, що стороною було подано саме прошитий пакет документів, а не поаркушно засвідчений, відповідно до вимог ДСТУ 4163-2003. Свою правову позицію Верховний суд обґрунтував посилаючись на практику ЄСПЛ.

У разі подання учасником справи до суту пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів.

Вказане відповідає висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 916/2024/20.

Загалом посилання заявника (відповідача) на незаконність ухваленого рішення, порушення норм процесуального та матеріального права вказують на незгоду відповідача із прийнятим рішенням та здійсненою судом оцінкою доказів у справі, тобто відповідач фактично вдається до переоцінки доказів та обставин, які судом оцінені і встановлені при прийнятті рішення, що є підставою для апеляційного оскарження рішення суду, а не для перегляду заочного рішення судом першої інстанції.

Згідно до частини 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Разом з тим, відповідачем не надані докази та не зазначені обставини, які на його думку при їх належній оцінці в сукупності з іншими доказами, які є у справі, вказують на те, що при повторному розгляді справи рішення суду буде іншим.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не з`явився в судове засідання, доказів в підтвердження того, що відповідач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, суду надано не було, а також за умови не надання ним інших доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що підлягали б дослідженню в судовому засіданні, а тому підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку не вбачається.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання, що посилання відповідача ОСОБА_1 , як на підставу для скасування заочного рішення суду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 , слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260,287,288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2024 року у справі № 308/11546/23,- залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош