Справа № 361/1830/17
Провадження № 6/361/238/24
У Х В А Л А

18.04.2024 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Перканюк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Бровари подання державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - Лобко Оксани Володимирівни, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

встановив:

Державний виконавець Броварського міськрайонного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - Лобко О.В. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку

Свої вимоги державний виконавець мотивує тим, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 55451377 відносно примусового виконання виконавчого листа №361/1830/17, виданого 30.10.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в залишковому розмірі 332306,80 грн.

Як зазначає заявник, в ході примусового виконання рішення було встановлено відсутність у боржника майна та коштів, на які першочергово необхідно звернути стягнення, окрім земельної ділянки № НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1690 га. Вказана земельна ділянка рішенням виконкому Калинівської сільської ради №41 від 16.12.1999р. була передана у власність ОСОБА_3 , з яким боржник ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, зареєстрованим 23.12.1978р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, обліковий запис №527, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . згідно актового запису №539 зареєстрованого 10.07.2007р. ВДРАЦС Броварського МУЮ у Київській області. Згідно відомостей наданих Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку площею 0,1690 га на ім`я спадкоємців не видавалось. Заявник вважає, що боржник ОСОБА_4 належить до 1-ї черги спадкоємців за законом та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її права на спадщину, тому, на думку, заявника, боржник отримала спадщину 2/3 частини землеволодіння, яка складається з земельної ділянки площею 0,1690 га та згідно Державного акту, який був виданий Калинівською сільською радою народних депутатів, 05.07.2000 року та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №622 за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі частину як частку у праві спільної сумісної власності подружжя і на 1/6 частину у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Посилаючись на викладені обставини, а також на положення ч. 10 ст. 440 ЦПК України, державний виконавець просить надати дозвіл на звернення стягнення на вказане нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, в межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Учасники процесу в судове засідання не викликалися відповідно до вимог ст.440 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на виконанні у державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - Лобко О.В. перебуває виконавче провадження №55451377 відносно примусового виконання виконавчого листа №361/1830/17, виданого 30.10.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в залишковому розмірі 332306,80 грн.

Судом також встановлено, що відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2017р. № 361/1830/17, стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 04.12.2005 року в розмірі 941500,00 грн.

У добровільному порядку боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку можливе за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та відсутності у боржника коштів чи іншого нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

Згідно відомостей наданих Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку площею 0,1690 га на ім`я спадкоємців не видавалось.

Відповідно до наданих до суду документів, судом не вбачається, чи державним виконавцем було належним чином проведено всі необхідні виконавчі дії, чи з`ясовувалося наявність чи відсутність у боржника коштів чи іншого нерухомого майна. Крім того, виконавцем не зазначено чи на даній земельній ділянці є забудови, чи наявні інші земельні ділянки на праві власності у боржника.

Відповідно до ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Окрім того, у відповідності до п. 1 ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, ініціюючи питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано, виконавцем не з`ясовано статусу цього майна та можливості права власності на нього.

Таким чином, державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - Лобко О.В. надано суду неповну інформацію щодо статусу та належності цього та іншого майна боржника, наявність у боржника коштів, що виключає на даний час можливість звернення стягнення на нього в порядку ст. 440 ЦПК України, та для уникнення подвійного стягнення, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог подання та відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 260, 353, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - Лобко Оксани Володимирівни, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 - про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Писанець Н.В.