Справа № 291/148/23
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2024 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Ружин Житомирської області позовну заяву

ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ружинської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, та просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1968 року і до часу смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Ружині Житомирської області помер її рідний брат ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть брата, свідоцтвами про її та його народження, а також свідоцтвом про її одруження.

Вона у встановлений строк прийняла спадщину свого брата і державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 96/2018 щодо його майна.

ЇЇ брат та ОСОБА_4 , з якою він з 1968 року проживав однією сім`єю без реєстрації і шюбу, мали у спільній сумісній власності квартиру АДРЕСА_1 , що вбачається з свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого відділом приватизації Ружинської районної ради Житомирської області 21.04.1994 року.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Ружині Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про її смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина і єдиним спадкоємцем, який її прийняв, був ОСОБА_6 , який проживав разом зі спадкодавцем однією сім`єю більше ніж 5 років до часу відкриття спадщини та в зареєстрованому шлюбі з іншою особою не перебував.

Таким чином до складу спадщини її брата входить його право власності на частку в квартирі АДРЕСА_1 , а також успадковане ним право власності спадкодавця ОСОБА_4 на її частку у вказаній квартирі.

Вона має намір оформити своє право на спадкове майно брата, однак зробити цього не може, оскільки ОСОБА_6 за свого життя не оформив своїх прав на спадкове майно ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса від 31.10.2020 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на всю вищевказану квартиру, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_6 входив до числа спадкоємців ОСОБА_4 .

Таким доказом може бути встановлення факту спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. В подальшому в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Ружинської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час, місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Ружині Житомирської області помер рідний брат позивача ОСОБА_5 , що стверджується:

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , виданого 06.02.2018 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.12);

-свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Ружинською сільською радою Ружинського району Житомирської області 29.11.1955 року, де батьками позивача значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( а.с. 10);

-свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.08.1990 року виданого Відділом ЗАГС Ружинського району Житомирської області, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 28.08.1990 року, актовий запис №51,прізвище позивачки після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 (а.с.11).

-свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Ягнятинською сільською радою Ружинського району Житомирської області 14.12.1955 року, де батьками брата позивача значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( а.с.13).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21 квітня 1994 року вбачається, що Відділ приватизації майна комунальної власності Ружинської районної Ради народних депутатів Житомирської області посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності гр. ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_4 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 22.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).

Відповідно постанови державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори від 31.10.2020 року №1030/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_5 входив до числа спадкоємців ОСОБА_4 (а.с.16-17).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 18.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_13 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №55 вчинений 19.06.1970 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 29 жовтня 2010 року було внесено відомості про визнання батьківства, внесено виправлення до відомостей актового запису, змінено прізвище з ОСОБА_15 на ОСОБА_16 (а.с. 44-45).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 18.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.46-47).

Згідно копії спадкової справи за № 96/2018 року, заведеної 19 квітня 2018 року Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, щодо майна померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , вбачається, що спадкоємцем майна померлого є ОСОБА_1 (а.с. 50-63).

Згідно повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори, спадкова справ щодо майна померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась та із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.49).

В матеріалах справи наявні фотознімки на яких як вбачається з пояснень позивачки викладених в позовній заяві зображені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

Свідок, ОСОБА_18 суду пояснив, що брата позивачки знає, проживали по сусідству, були в нормальних стосунках, на даний час він і його дружина померли. Квартира знаходиться в смт.Ружин, ордера на квартири получали у 80-х роках. Дружину Форостяного звали ОСОБА_4 . Він помер років 5 тому, а дружина у 2007 році. У ОСОБА_16 та ОСОБА_15 був син, він помер, є онук. ОСОБА_19 хоронила сестра, позивачка по справі, він помер бо був пристарілого віку. Із родичів у нього тільки була сестра ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що із ОСОБА_21 та ОСОБА_22 були сусідами з 80-х років, у них був син ОСОБА_23 та внук ОСОБА_24 . ОСОБА_5 та його дружина померли, розписані не були. До моменту смерті вони проживали у квартирі по АДРЕСА_3 . Віра-це дочка дружини, але не ОСОБА_16 , вона приїздила до ОСОБА_25 . Першою померла ОСОБА_4 , а потім ОСОБА_5 . Їхній син ОСОБА_23 теж помер. Внук приїздив до них ще тоді, як був маленький. Доглядала ОСОБА_19 позивачка і здійснювала поховання, онука на похороні не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що ОСОБА_1 це сестра її сусіда ОСОБА_5 , проживала з ними по сусідству з 70-х років. ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_22 без шлюбу, у Наді була дочка від іншого чоловіка, був у них спільний син ОСОБА_23 , який помер. ОСОБА_27 живе у Росії. ОСОБА_4 померла у 2007 році, а ОСОБА_5 років 7 тому. Позивачка доглядала брата і поховала його. Внука і невістки не було на похоронах.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Положеннями ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини спірних правовідносин сторін в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом наведених судом вище норм законодавства, зокрема сімейного, слідує, що хоча проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу не породжує виникнення в них прав та обов`язків подружжя, однак, якщо такі жінка та чоловік не перебувають в будь-якому іншому шлюбі в період такого спільного проживання, то на майно, набуте ними за час спільного проживання однією сім`єю, поширюється режим спільної сумісної власності, який регулюється тими же нормами, що і режим спільної сумісною власності майна подружжя. Відтак, майно, набуте жінкою та чоловіком під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, може бути визначено та поділено між ними за тими ж правилами та на тих же підставах, що й спільне сумісне майно подружжя, зокрема із застосуванням презумпції спільності майна подружжя. Однак, для можливості такого поділу попередньо підлягає встановленню судом внаслідок доведення належним чином позивачем факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу між собою в певний період часу, протягом якого і було придбане спірне майно.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі№522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.

В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року по справі №466/3769/16-ц).

Вирішуючи заявлену в межах даної цивільної справи позову вимогу про встановлення факту спільного проживання сторін як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 1968 року по 20.03.2007 року, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення цієї вимоги.

Надані позивачем докази, а саме роздруківка фотознімків, свідчать лише про існування між сторонами у певний період часу близьких, романтичних стосунків як між чоловіком та жінкою, які не можна ототожнювати із подружніми/шлюбними відносинами.

Позивач на підтвердження своїх вимог посилалася на покази свідків, проте, такі свідчення свідків не дають підстав для визнання сторін такими, що проживали однією сім`єю, вели спільне господарство.

На підставі вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю .

Керуючись ст.ст. 60, 69 СК України, ст.ст. 317, 319, 358, 368, 372, 377 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 18.04.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає: АДРЕСА_4 ;

відповідач: Ружинська селищна рада Бердичівського району Житомирської області, місцезнаходження: 13601, Житомирська область, Бердичівський район, смт.Ружин, вул.Соборна,44, код ЄРДПОУ 04344707;

третя особа: ОСОБА_28 , проживає: АДРЕСА_5 ;

третя особа: ОСОБА_3 , проживає: 627321, Російська Федерація, Тюменьска область, Бердюжський район, с.Кутирюва.

Суддя О. В. Митюк.