Справа № 717/742/24
Номер провадження2/717/188/24
РІШЕННЯ
16.05.2024 року селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря судових засідань Ковальчук А.А.
позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явився,
відповідач ОСОБА_2 в судове засідання нез`явилася,
Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 , на підставі рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 24 травня 2021 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09 квітня 2021 року і до повноліття ОСОБА_3 на 1700 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 пояснив, що позов підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Зокрема, після закінчення навчання в коледжі, де він отримував стипендію, він не має інших доходів та не має можливості працевлаштуватися, так як змушений здійснювати постійний догляд за своєю рідною сестрою, яка є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розгляду та має на утриманні непрацездатну мати. Він постійно справно сплачував аліменти, але на даний час його матеріальне становище значно погіршилося, він не має змоги працювати та не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який був раніше встановлений судом. Якщо обставини зміняться він добровільно буде надавати більшу матеріальну допомогу своїй дитині, яку він не має змоги бачити через погіршення стосунків з колишньою дружиною. Він не може домовитися з дружиною про можливість бачитися з дитиною, так як вони проживають неподалік зони бойових дій, але зі слів лікаря та старости за місцем проживання дитини він знає, що дитина має задовільний стан здоров`я, проте, питання участі у виховані дитини він буде вирішувати у встановленому законом порядку. На даний час у нього склалась така важка життєва ситуація, що він не має змоги сплачувати аліменти, які нараховують від середньої зарплати по регіону, а це дуже велика сума для нього на даний час.
Відповідачка ОСОБА_2 надіслала електронними засобами до суду заяву, в якій позов не визнала повністю та просить розглядати справу в її відсутності.
Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю , а позивач ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , а також дана обставина не оспорюється та визнається сторонами.
31 березня 2021 року згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області №717/253/21 розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, що підтверджується рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області.
Відповідно до рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 24.05.2021 року по справі № 717/546/21 із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі всіх видій його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 квітня 2021 року і до повноліття ОСОБА_3 .
Після вказаного вище рішення суду у позивача погіршилося матеріальне становище, що підтверджується довідкою форми ОК-5, дослідженою судом. Також на даний час позивач має на утриманні непрацездатну матір, яка є пенсіонеркою, що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , копією паспорта громадянки України серії НОМЕР_3 та довідкою Ленковецького старостинського округу №12 від22.03.2024 року № 211, а також здійснює догляд за сестрою ОСОБА_5 , яка є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , довідкою Ленковецького старостинського округу №12 від22.03.2024 року № 211, довідкою управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації №05-06 від 20.03.2024 року, довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №857977 від 25.06.2020 року, висновком ЛКК медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 3/2-3 від 02.01.2024 року Кельменецької багатопрофільної лікарні Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області.
Враховуючи вказане вище суд вважає, що матеріальний становище позивача погіршилося, оскільки позивач вимушений постійно доглядати свою сестру, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та нести матеріальні витрати на утримання непрацездатної матері та непрацездатної сестри, що підтверджує пояснення позивача про неможливість працювати та отримувати більші доходи.
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання дитини ОСОБА_3 .
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно частини другої ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.
Суд вважає, що матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з погіршенням його матеріального становища, а також у зв`язку з тим, що він за законом зобов`язаний утримувати свою непрацездатну матір, а також на його утриманні перебуває рідна сестра, яка є особою х інвалідністю ІІ групи та за якою він здійснює постійний догляд, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Тому суд вважає, що позивач довів позовні вимоги в частині зміни матеріального становища позивача.
Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тобто доводи позивача про те, що погіршення матеріального стану є обґрунтованими, оскільки зазначені обставини очевидно потребують додаткових фінансових витрат.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року по справі № 727/1599/22, провадження № 61-7814св22.
Відповідно до ч. 1, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд відхиляє доводи позивача та про те, що у аліменти слід стягнути в твердій грошовій сумі, оскільки рішенням про стягнення аліментів остані стягуються в частці від заробітку (доходу) позивача, а відповідно до абзацу 2 частини 3 ст. 182 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тобто законодавством передбачено право вимагати зміни способу стягнення аліментів надано лише одержувачу аліментів, а не платнику. При цьому суд вважає, що позивач згідний сплачувати аліменти в розмірі 1700 гривень щомісячно, що становить менше 1/8 частки від суми з якої здійснюється нарахування аліментів в регіоні.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, оскільки судом встановлено, що погіршилося матеріальне становище позивача, і ці зміни впливають на змогу позивача сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, досліджених судом, вважає, що у позивача відсутня можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів.
Також враховується, що позивач сплачуватиме аліменти на утримання дитини в розмірі значно більшому за прожитковий мінімум дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище платника, наявність на утримані у платника аліментів непрацездатних матері та сестри.
На підставі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 150, 157, 179-184, 192 СК України, ст. ст. 2-13,76-80,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , жительки с. Слов`янка Синельниківського району Дніпропетровської області) про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , на підставі рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 24 травня 2021 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09 квітня 2021 року і до повноліття ОСОБА_3 на 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 16.05.2024 року.

Суддя Телешман О.В.