Справа № 524/5200/23
Провадження № 2/399/44/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Бобрик І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини,

встановила:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась до суду в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить надати неповнолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою реєстрації місця проживання його матері ОСОБА_1 .

Позовну заяву мотивує тим, що 17 листопада 2007 року між нею та позивачем Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 року листопада місяця 17 числа зроблено відповідний актовий запис за № 1259.У вказаному шлюбі у них народився син - ОСОБА_2 .

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області по справі № 22ц-2232/2011 рік від 26 листопада 2011 року шлюб, укладений між сторонами по справі визнано недійсним з моменту його укладення. Фактичні ж стосунки між ними були припинені ще у вересні 2009 року, коли позивач повернулася до фактичного перебування за адресою реєстрації, там же з нею з того моменту і по теперішній час проживає і неповнолітній син позивача, ОСОБА_2 .

11 липня 2023 року неповнолітній син позивача, ОСОБА_2 , звернувся до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про реєстрації місця проживання, де просив зареєструвати його місце проживання за місцем реєстрації місця проживання його матері, тобто за адресою: АДРЕСА_1 .

Належність позивачу майна, тобто квартири, що знаходиться за зазначеною адресою на праві приватної власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 340088538 від 23.07.2023, копія якої додається до даної позовної заяви.

У реєстрації місця проживання ОСОБА_2 було відмовлено на підставі п.п. 3 п, 87 та п 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету/ Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, а саме через відсутність згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини.

На момент подання даного позову відповідач уже більше десяти років жодним чином не контактує з позивачем, хоча відповідач є батьком ОСОБА_2 . Позивачу невідоме ані фактичне місцезнаходження відповідача, ані його контактні дані, фактично, з урахуванням у тому числі обмежень та ускладнень, викликаних правовим режимом воєнного стану, позивач не має жодної можливості навіть спробувати отримати дозвіл відповідача на реєстрацію місця проживання дитини. Дитина- ОСОБА_2 - по теперішній час проживає з матір`ю, з батьком також жодним чином не контактує.

Враховуючи зазначене, позивач позбавлена фактичної можливості отримати дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , тому змушена звернутися до Автозаводського районного суду міста Кременчука з даною позовною заявою.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини, однією сім`єю з матір`ю дитини не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, місце фактичного проживання дитини до теперішнього часу не оспорював, позивач вважає необхідним звернутися до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовом про надання дозволу на реєстрацію, місця проживання дитини, що цілком відповідатиме інтересам дитини та забезпечить досягнення повноцінного догляду, виховання та піклування про дитину.

Натомість, перебування дитини без зареєстрованого місця проживання шкодить її інтересам, унеможливлює участь дитини у суспільному житті, унеможливлює коректну взаємодію дитини з органами державної влади та місцевого самоврядування, тобто, фактично, через відсутність можливості зареєструвати місце проживання відповідно до фактичного перебування неповнолітня дитина Позивача позбавлена можливості повноцінно функціонувати у суспільстві та приймати участь у суспільному житті.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кремечука Полтавської області від 31 жовтня 2023 року позовну заяву передано до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про місце та час судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В задоволенні клопотання про закриття провадження просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Подав до суду клопотання про закриття провадження, в якому зазначив, що позивачка до нього особисто з приводу надання дозволу на реєстрацію дитини не зверталась, хоча знає місце його проживання, тому спір з цього приводу між ними відсутній. В разі відмови в задоволенні клопотання про зупинення провадження просив відмовити в позові.

Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановленні наступні факти та відповідні правовідносини.

Стосовно клопотання відповідача про закриття провадження по справі суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного,а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Такий правовий висновок сформульовано у Постанові ОП КЦС ВС від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію своєї малолітньої дитини за місцем фактичного проживання разом із матір`ю, позов не визнає, тому підстави для закриття провадження відсутні.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом позивач звернулася до суду із позовом до відповідача за захистом судом її порушених інтересів відносно реєстрації неповнолітньої дитини за адресою їх фактичного місця проживання.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Як встановлено ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з п. 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти.

А п. 33 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад від 07.02.2022 № 265 встановлено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 /а.с.12/.

17 листопада 2007 року між стронами по справі Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 року листопада місяця 17 числа зроблено відповідний актовий запис за № 1259 /а.с.13/.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області по справі № 22ц-2232/2011 рік від 26 листопада 2011 року шлюб, укладений між сторонами по справі визнано недійсним з моменту його укладення. Фактичні ж стосунки між ними були припинені ще у вересні 2009 року, коли позивач повернулася до фактичного перебування за адресою реєстрації, там же з нею з того моменту і по теперішній час проживає і неповнолітній син позивача, ОСОБА_2 /а.с. 14-16/.

11 липня 2023 року неповнолітній син сторін ОСОБА_2 , звернувся до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про реєстрації місця проживання, де просив зареєструвати його місце проживання за місцем реєстрації місця проживання його матері, тобто за адресою: АДРЕСА_1 . У реєстрації місця проживання ОСОБА_2 було відмовлено на підставі п.п. 3 п, 87 та п 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету/ Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, а саме через відсутність згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини /17, 18/.

Належність позивачу майна, тобто квартири, що знаходиться за зазначеною адресою на праві приватної власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 340088569 від 23.07.2023 /а.с. 19, 20/.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дитини, за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню.

З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей, тому приходить до висновку, що рішення про надання згоди на зміну місця реєстрації дитини без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити.

Надати неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дозвіл на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою реєстрації місця проживання його матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Лях