Провадження №2/389/865/23
Рішення

(заочне)

іменем України

01 травня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №18444, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №18444, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 38 406 грн 67 копза кредитним договором, укладеним між ним та АТ «Дельта Банк». На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О.02.08.2022 відкрито виконавче провадження №69542560. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості, а також не врахував пропуск відповідачем строку позовної давності при зверненні до нотаріуса. Вказує, що всі боргові зобов`язання перед кредитором АТ «Дельта Банк» ним виконані повністю, жодних повідомлень чи попереджень про наявність заборгованості чи зміну кредитора він не отримував.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Перемот О.Г. подала суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснення щодо позову не подали.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою суду від 29.01.2024 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи, за якими вчинено оскаржуваний виконавчий напис, проте зазначене судове рішення нотаріусом не виконано, матеріали нотаріальної справи суду не направлені.

На виконання ухвали суду від 28.03.2024 управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомило суд про неможливість сприяння у наданні витребуваних судом документів, оскільки нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Данич О.Ф. припинено з 26.08.2022, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю 27.09.2022 анульовано, проте документи нотаріального діловодства та архів приватним нотаріусом до Київського державного нотаріального архіву не передані.

У зв`язку з тим, що в матеріалах нотаріальної справи, за якими приватним нотаріусом Данич О.Ф. вчинено оскаржуваний виконавчий напис, відсутні документи, на підставі яких він вчинявся, тому суд розглядає справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15.06.2021 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №18444,про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 38 406 грн 67 коп на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому АТ «Дельта Банк»на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2262/К від 18.06.2020відступлено право вимоги за кредитним договором №003-10049-130613 від 13.06.2013, укладеним між позивачем та АТ «Дельта Банк».

На підставі зазначеного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. 02.08.2022відкрито виконавче провадження №69542560, а також постановою від 11.09.2023 звернуто стягнення на доходи боржника.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Як вбачається з наданої суду позивачем копії оскаржуваного виконавчого напису, при його вчиненні нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі - Постанова).

Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів.

Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу.

Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 15.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення оспорюваних виконавчих написів приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитних договорів, по заборгованості за якими вчинено оскаржуваний виконавчий напис.

Кредитний договір, на якому було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений, що не спростовано відповідачем. Доказів та обґрунтувань протилежного учасниками судового провадження не надано.

Отже, оскільки, судом не встановлено, що укладений з позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку із зазначеним.

Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, яка в п.п.93-95 постанови від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 вказала, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, судом береться до уваги, що у постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку, викладеного вищевказаній постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц. При цьому, у справі, яка переглядається, відповідачем не доведено, що сума заборгованості була такою, як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса.

Разом з цим, з матеріалів даної справи не вбачається, що при винесенні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус вчинив дії щодо перевірки безспірності заборгованості.

Суд враховує, що у постанові від 13.10.2021 у справі №554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

В свою чергу, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріальних написів. Відповідачем не подано суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача просила стягнути понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подав.

Суд відзначає, що представником позивача дотримані вимоги ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки разом з позовною заявою нею подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести позивач, докази понесення таких витрат представником позивача подані до закінчення судових дебатів у справі.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, а саме: ордер серії ВА №1046351 від 15.11.2023 адвоката Перемот О.Г. на представництво інтересів позивача; договір про надання правової допомоги від 15.11.2023; акт приймання виконаної роботи від 01.05.2024; квитанція від 15.11.2023.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 27.09.2022 сторони погодили порядок обчислення гонорару, порядок та строк оплати послуг адвоката. Вартість та обсяг робіт визначено у акті приймання-передачі наданих послуг.

Судом враховується, що згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).

Дослідивши подані представником позивача докази та матеріали справи, за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 8 000 грн, понесених позивачем, є документально підтвердженим, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги в розмірі 8 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1 610 грн 40 коп судового збору за звернення до суду з даним позовом та заявою про забезпечення позову.

Підстави скасування заходів забезпечення позову, викладені у ст.158 ЦПК України. Зокрема, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, тому вжиті ухвалою суду від 16.11.2023 у справі №389/4071/23 (провадження №2-з/389/47/23) заходи забезпечення позову відповідно до положень ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, підстави для їх скасування на даний час відсутні.

Керуючись ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.18, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України, ст.13, 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 268, 273,274-279, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №18444, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 38 406 грн 67 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2023 у справі №389/4071/23 (провадження №2-з/389/47/23), продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження: вул.Смаль-Стоцького,1 корпус 28, м.Львів, 79015, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35234236.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, місцезнаходження: вул.Велика Пермська,54, м.Кропивницький, 25006.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва