Справа №694/1599/23
провадження № 2-др/694/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Звенигородка заяву представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвоката Павленка С.І.про ухвалення додаткового рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ), представник позивача: адвокат Павленко Сергій Іванович (адреса: АДРЕСА_4, поштовий індекс 20202, тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_6 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_6 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ) про розподіл спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.02.2024 року вирішено:

первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину будинку АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину будинку АДРЕСА_3 .

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_3 ., площею 0,0865 га, кадастровий номер :01:001.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3 ., площею 0,0865 га, кадастровий номер :01:001.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3 ., площею 0,0865 га, кадастровий номер :01:001.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль GEELY JL7162, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 та автомобільний причіп КРД 0501100, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки транспортного засобу марки GEELY JL7162, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 в розмірі 63448,95грн. та грошову компенсацію вартості частки автомобільного причіпу КРД 0501100, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 у розмірі 6306,50грн., а всього 69755,45грн.

В задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі за правову допомогу у розмірі 16020 грн. та витрати за проведення експертиз у розмірі 2000,00грн.

20.03.2024 року представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Павленко С.І.подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат в частині сплаченого сторонами судового збору, в якій просить ухвалити у справі додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, понесених ними по сплаті судового збору.

В обгрунтування заяви покликається на те, що в описовій частині судового рішення вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із сплатою сторонами судового збору, а саме зазначено:

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 2147,20грн. (1073,60грн.+1073,60грн.). Оскільки суд дійшов переконання про задоволення позову, вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Крім того позивачкою за зустрічним позовом було сплачено судовий збір за чотири вимоги майнового характеру у сумі 4292,40грн. Оскільки суд прийшов до переконання про часткове задоволення зустрічного позову (дві вимоги майнового характеру), то судовий збір за вказані вимоги підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом в сумі 2147,20грн. (1073,60грн.+1073,60грн.).

Однак, в резолютивній частині рішення питання про розподіл судових витрат, які понесли сторони, не вирішено.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Питання щодо ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 270 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи із положень цих норм, суд може ухвалити додаткове рішення за наявності підстав, передбачених статтею 270 ЦПК України.

З аналізу наведеної норми процесуального закону слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у статті 270 ЦПК України підстав.

Так, при винесенні суддею рішення від 29.02.2024 року зазначено, що відповідно до ч. ч. 1,2, 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 2147,20грн. (1073,60грн.+1073,60грн.). Оскільки суд дійшов переконання про задоволення позову, вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Крім того позивачкою за зустрічним позовом було сплачено судовий збір за чотири вимоги майнового характеру у сумі 4292,40грн. Оскільки суд прийшов до переконання про часткове задоволення зустрічного позову (дві вимоги майнового характеру), то судовий збір за вказані вимоги підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом в сумі 2147,20грн. (1073,60грн.+1073,60грн.).

Враховуючи наявність між сторонами взаємного обов`язку щодо відшкодування судових витрат (витрат на оплату судового збору у сумі 2147,20грн.), суд вважає за потрібне провести зустрічне зарахування таких сум.

У ч. 12 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Оскільки первісний позов задоволено, а зустрічний позов підлягав частковому задоволенню, то суд провів зустрічне зарахування сум судового збору. Різниця стягнення відсутня.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Оскільки проведено зустрічне зарахування сум судового збору, відповідно стягнення за сплату судового збору відсутнє.

Відтак, оскільки у справі відсутні підстави вважати, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме судового збору, на які посилається заявник, як і відсутні підстави, визначені у статті 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин, заява представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвоката Павленка С.І.про ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 260, 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвоката Павленка С.І.про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.І.Сакун