Справа №490/3086/24
Провадження №2-н/490/752/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

22 квітня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чаричанський П.О., розглянувши матеріали заяви ТОВ "Миколаїгаз Збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

19.04.2024 року ТОВ "Миколаїгаз Збут" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Згідно ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснено до Єдиного державного демографічного реєстру запит щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно Відповіді №552810 від 21.04.2024 року - за вказаними параметрами особу не знайдено.

Крім того, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснено до Реєстру територіальної громади м. Миколаєва запит щодо зареєстрованих осіб в житловому приміщенні по АДРЕСА_1 . Згідно відповіді від 21.04.2024 року - інформація щодо зареєстрованої особи за вказаною адресою не значиться. Також згідно відповіді від 21.04.2024 року відсутня інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Миколаєві.

Відповідно до положень ч. 9 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, на підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 165, 186, 260, 354 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ТОВ "Миколаїгаз Збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Згідно ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Ухвала суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя П. О. Чаричанський