Номер провадження: 22-ц/813/3706/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.04.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/34370/23

Провадження номер: 22-ц/813/3706/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ступник А.О.,

учасники справи:

- заявник ОСОБА_1 ,

- заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Карнауха Володимира Вікторовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про зупинення апеляційного провадження під час розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Коваленко О.Б. о 12 годині 37 хвилині 22 листопада 2023 року, повний текст рішення складений 02 грудня 2023 року,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт самостійного виховання, перебування на утриманні та постійного проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає окремо від матері - ОСОБА_2 , самостійно виховується батьком - ОСОБА_1 , проживає з батьком і перебуває на його утриманні(а. с. 1 - 5).

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що він та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 10.05.2018 р. шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 р. визначено місце проживання дітей із матір`ю та визначений спосіб участі батька у вихованні малолітніх дітей.

З 10.05.2018 р. син ОСОБА_5 проживає разом зі своїм батьком, де йому забезпечені належні умови для проживання, облаштована окрема дитяча кімната з усім необхідним для належного розвитку дитини. З часу проживання ОСОБА_6 зі своїм батьком, мати участі у вихованні та утриманні сина не приймає.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2020 р. змінено місце проживання ОСОБА_3 , визначено місце проживання дитини з батьком. Цим рішенням суду було встановлено, що малолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час ухвалення рішення у справі № 523/6471/19 зареєстрований та проживає з батьком за адресою - АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з моменту проживання дитини з батьком, а саме - з 10.05.2018 р., не цікавиться життям та потребами свого сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Син перебуває на повному утриманні батька. Батько дитини створив умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Крім того, в матеріалах справи № 523/6471/19 також був наявний висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації від 10.07.2020 р. № 1022/01-11 щодо доцільності проживання старшого сина з батьком.

Молодший син ОСОБА_7 проживає із матір`ю.

Факт проживання сина ОСОБА_6 з батьком також підтверджується наступними документами: - характеристикою, що видана 19.10.2023 р. за підписами директора та класного керівника Одеського ліцею № 89; - довідкою ОСББ «Академіка Корольова 112/2» № 32 від 19.10.2023 р.; - Актом про фактичне проживання та участь батька у вихованні дитини від 16.10.2023 р., який складений сусідами по будинку, за участі бабусі ОСОБА_6 ; - Витягом з реєстру Одеської територіальної громади № 2023/008554837 від 21.10.2023 р..

Встановлення даного юридичного факту є необхідним заявнику для отримання ним права на одержання пільг, у тому числі отримання виплат на утримання дитини, а також захисту прав та інтересів дитини.

14.11.2023 року ОСОБА_2 надала суду заперечення, які за своєю суттю є відзивом на заяву, в якій заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 ..

Посилається на те, що після ухвалення судом рішення про визначення місця проживання дитини разом із батьком, вона все рівно приймає участь у його вихованні, цікавиться його життям, оточує материнською любов`ю, сприяє духовному розвитку, приймає участь у грошовому утриманні сина. Вважає, що не має порушення особистих прав заявника, які б підлягали захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб, та необхідність, дійсну мету встановлення судом факту, про який просить заявник. Щодо отримання пільг або виплат на дитину, то заявником не надано жодного доказу про відмову йому в отриманні певних виплат чи наданні пільг, пов`язаних саме із самостійним утриманням, вихованням дитини (а. с. 31 - 34).

20.11.2023 року до суду першої інстанції надійшли письмові пояснення від адвоката Карнауха В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , в яких представник заявника підтримує доводи заяви та просить задовольнити її у повному обсязі (а. с. 40 - 42).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2023 року задоволено вищевказану заяву ОСОБА_1 .

Встановлено факт самостійного виховання, перебування на утриманні та постійного проживання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає окремо від матері - ОСОБА_2 і самостійно виховується батьком - ОСОБА_1 , проживає разом з батьком і перебуває на його утриманні (а. с. 48 - 49).

Рішення суду вмотивоване тим, що документально підтверджено факт проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2023 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 (а. с. 51 - 56).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що: 1) факт відсутності участі батька або матері у вихованні дитини може бути підтверджений судом виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав; 2) не має порушення особистих прав заявника, які б підлягали захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб. Утримання дитини батьком є його законним обов`язком та не потребує встановлення судом юридичного факту з тією метою, про яку зазначає заявник.

29.02.2024 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Карнауха В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , в якій останній просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник заявника посилається на те, що ОСОБА_2 з моменту проживання дитини з батьком не цікавиться життям та потребами свого сина, дитина перебуває на утриманні батька (а. с. 85 - 88).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.01.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2023 року залишено без руху (а. с. 61 - 61 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки (а. с. 64).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2023 року (а. с. 72 - 71 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.01.2024 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 77).

04.04.2024 року від адвоката Карнауха В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи № 201/5972/22.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Верховного Суду перебуває цивільна справа № 201/5972/22 за заявою особи про встановлення факту самостійного виховання дитини. Необхідність встановлення факту самостійного виховання дитини заявником у тій справі мотивовано потребою в оформленні документів, необхідних для отримання соціальної допомоги батьку, що самостійно виховує дитину, реєстрації місця проживання дитини, вирішення інших питань щодо проживання та перебування дитини, отримання відстрочки від мобілізації. Ухвалою Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.09.2023 року справу № 201/5972/22 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2023 року справу прийнято до розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Карнаух В.В. просили задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі.

ОСОБА_2 та її представник - адвокат Луценко О.А. у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, ознайомившись із клопотаннями про зупинення апеляційного провадження у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами, передбаченими п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 251, п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 252 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного суду.

З питань, зазначених у цих статтях, суд постановляє ухвалу.

Виходячи з матеріалів справи, доводів клопотання про зупинення провадження, колегія суддів не вбачає підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зробив висновок про те, що при вирішенні клопотання щодо зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з частинами першою третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи повноваження апеляційного суду на стадії апеляційного перегляду рішення, останній перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення. Колегія суддів вважає, що зібрані по даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 р. у справі № 560/17953/21.

У зв`язку з вищевказаним та з урахуванням приписів ст. ст. 251, 367, 368 ЦПК України, у задоволенні вищезазначеного клопотання адвоката Карнауха Володимира Вікторовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про зупинення апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в зупиненні провадження у справі не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 367, 368, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Карнауха Володимира Вікторовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про зупинення апеляційного провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 19 квітня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе