Справа № 457/545/24
провадження №2-о/457/40/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Грицьківа В.Т.

секретар судового засідання Ринда О.О.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Трускавцi цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Трускавецька міська рада про встановлення факту про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

за участю:

представника заявника адвоката Потічної Н.Ю.

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Трускавецька міська рада.

Заяву мотивує тим, що вона ОСОБА_2 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Прізвище змінено на ОСОБА_5 після шлюбу. ЇЇ мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебуваючи у шлюбі, вона та її чоловік ОСОБА_6 збудували в АДРЕСА_1 житловий будинок. Близько 25-ти років тому, вона забрала свою матір ОСОБА_4 проживати з ними, оскільки мати вже була особою похилого віку та хворіла.

Мати була зареєтрована та до переїзду проживала у с.Піща, Шацького району Волинської області. Заявниця була зареєстрована у АДРЕСА_2 разом зі своїми дітьми та чоловіком, хоча фактично вони всі проживали без реєстрації у будинку по АДРЕСА_1 . Опіля цей будинок був подарований нею та її чоловіком у рівних частках їхнім синам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Вона проживала з матір`ю до її смерті у цьому будинку і проживає далі. Мати заповітів не складала, інших спадкоємців за законом немає, вона являється єдиним спадкоємцем. Після її смерті до складу спадщини увійшла земельна ділянка.

Коли вона звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Чичерської Л.О. за видачею свідоцтва про право на спадщину, остання відмовила їй у прийнятті заяви, оскільки вона не була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, не надала доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті та звернулася до нотаріуса після спливу піврічного строку, встановленого законом на прийняття спадщини.

На даний час вона має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку кадастровий номер :016004:0186, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , але здійснити цього не має змоги через те, що не оформила свої спадкові права щодо цього майна, у зв`язку з тим змушена звернутись з даною заявою до суду.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник заявника в судове засідання з`явилась, заяву підтримала з підстав зазначених у ній, просила задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, однак від нього на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, з приводу розгляду заяви покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , пояснив суду, що являється сусідом заявниці. Матір заявниці ОСОБА_10 він знав давно з1990 року, відколи вона переїхала проживати у с.Станилю. Оскільки вони сусіди, то він приходив в будинок заявниці, бачив що бабуся мала свою кімнату. Йому відомо, що ОСОБА_11 померла в лікарні. До дня смерті вона проживала у с. Станиля з донькою.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , пояснив суду, що являється сином заявниці та внуком померлої бабусі ОСОБА_12 . Його бабуся до смерті проживала більше 25 років з його мамою в с. Станиля. На даний час будинок в якому проживала мама з бабусею належить йому з братом.

Заслухавши представника заявниці, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 89 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія серія НОМЕР_1 від 20.12.2023 року, актовий запис № 423, виданого повторно, яке знаходиться в матеріалах справи.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серія НОМЕР_2 від 08.05.1961 року, в графі мати значиться записаною ОСОБА_14 .

Як вбачається з витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 3 від 03.03.2023, то заявниця у зв`язку з реєстрацією шлюбу 29.12.1985 року змінила своє прізвище на ОСОБА_5 .

З метою оформлення спадкових прав, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Чичерської Л.О., але їй відмовлено у прийнятті заяви про оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що протягом строку встановленого для прийняття спадщини вона не здійснила жодних дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини після смерті матері (заяви про прийняття спадщини до нотаріуса подано не було, на час відкриття спадщини вони не були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою).

Згідно з частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається з акту № 25 про фактичне проживання особи від 26.01.2024 затвердженого виконавчим комітетом Трускавецької міської ради, то заявниця ОСОБА_1 , 1954 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею проживала ОСОБА_4 , 1932 року народження до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно дост. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на

законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц.

Відтак, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 263, 264, 265, 294, 315-318, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Потічна Наталія Юріївна, юридична адреса: м.Трускавець, вул. Героїв УПА, 3 оф. 6.

Заінтересована особа: Трускавецька міська рада, , юридична адреса: м. Трускавець, вул. Бориславська, 2

Суддя: В. Т. Грицьків