УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 344/8149/22

провадження № 61-5355ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційногосуду від 04 квітня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») про визнання незаконними дій відповідача щодо залишення без розгляду звернень за листопад-грудень 2021 року на телефон гарячої лінії, за січень, травень 2022 року на електронну пошту, на письмові звернення до керівника АТ «Ощадбанк» у грудні 2021 року, травні, червні 2022 року, звернення на ім`я керівника філії в липні 2022 року; ненадання інформації, не інформування про наявність невикористаних коштів станом на 01 червня 2022 року та зловживання посадових осіб під час обслуговування облікового запису пільговика; стягнення з відповідача в особі філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» коштів, перерахованих Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА на рахунок Міністерства соціальної політики України в АТ «Ощадбанк», як виплату пільги на оплату житлово-комунальних послуг з 01 січня 2019 року по 31 січня 2022 року, які не перераховані виконавцям житлово-комунальних послуг.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року,в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2023 року. Зазначив, що при розгляді справисудом не врахована довідка від 24 листопада 2017 року про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи та його повідомлення 11 червня 2019 року структурного підрозділу Міністерства соціальної політики України про отримання 14 травня 2019 року паспорту (зразка 2016 року). До його облікового запису пільговика помилково було внесено дані попереднього паспорта (зразка 1994 року). Так, згідно листа від 02 березня 2022 року та 29 червня 2023 року управління соцзахисту населення Надвірнянської РДА, він подав копію паспорта 04 листопада 2023 року. Проте суд зробив помилковий висновок, що позивач не звертався у 2019 та 2021 роках про отримання нового паспорта. До облікового запису пільговика ОСОБА_1 помилково внесено дані про паспорт зразка 1994 року, не зважаючи на те, що 25 листопада 2021 року управлінням соцзахисту населення РДА були відпрацьовані подані ним документи та поновлено пільги з 01 листопада 2021 року з внесенням необхідних змін до облікового запису даних управління. Виплата заявнику за листопад та грудень 2021 року була нарахована на його картковий рахунок для соцвиплат на суму 2 452,90 грн. Протиправно не виплачено заявнику пільги за травень 2022 року в сумі 375,66 грн. Тому, оскільки суд не врахував інформацію управління,зазначену в листі від 02 березня 2022 року, яка подана позивачем ужовтні 2022 року, та довідку від 15 листопада 2021 року,подану до суду 01 грудня 2021 року, суд ухвалою від 04 вересня 2023 рокувідхилив та повернув документи, які подані до суду11 липня 2023 року, що призвело до помилковості та невірності висновку суду, просив вважати дані обставини нововиявленими, що є підставою на переконання заявника для перегляду рішення суду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2024 року, яка залишена без змін постановоюІвано-Франківського апеляційногосуду від 04 квітня 2024 року,у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

12 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від09 січня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційногосуду від 04 квітня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в скарзі або які могли бути встановлені при з'ясуванні судом обставин у справі.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Аналогічні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 02 вересня 2021 року у справі № 320/8219/15-ц (провадження № 61-14068ск21), від 14 вересня 2021 року у справі № 200/15603/15-ц (провадження № 61-14168ск21), від 14 лютого 2022 року у справі № 500/3720/14 (провадження № 61-19398ск21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) зазначила, що нововиявлені обставини треба підтверджувати фактичними даними (доказами), щов установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що заявник у заяві посилається як на підставу перегляду рішення за нововиявленими обставинами на документи, про існування яких йому було відомо на час розгляду справи та які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, тому не можуть бути підставою для перегляду рішення суду, яке набрало законної сили, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до незгоди заявника з висновками судів щодо оцінки доказів та їх переоцінки судом касаційної інстанції, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від09 січня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційногосуду від 04 квітня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2023 року за нововиявленими обставинамивідмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов