КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7143/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсиббанк» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що 08 березня 2023 року він звернувся до АТ «Укрсиббанк» з проханням надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі (Франція), яке являється співвласником AT «Укрсиббанк», а саме має контрольний пакет акцій у розмірі 60 %.

В даному листі він також повідомив банк про відновлення слідства за частиною 1 статті 357 КК України у кримінальному провадженні № 00003046 від 31 серпня 2019 року, порушеному з приводу використання документів, які містять його особисті персональні дані, що були передані ним в АТ «Укрсиббанк» для відкриття рахунку, третіми особами в особистих цілях.

У відповідь на своє звернення, яке було зареєстроване в банківській кореспонденції за вх. № 2924 від 10 березня 2023 року, він отримав відповідь про те, що контактні дані центрального офісу BNP Paribas Group у м. Парижі (Франція) є загальнодоступною інформацією в інтернеті (лист № 16-2-02/6128 від 17 березня 2023 року).

Враховуючи, що у мережі Інтернет не завжди інформація відповідає дійсності, адреси вказані застарілі, недостовірні чи взагалі відсутні, а також зважаючи на те, що листування повинно у даному випадку зберігати конфіденційність, щоб не порушувати прав сторін, він повторно звернувся до відповідача з уточненням контактних даних для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі (Франція), для отримання офіційної відповіді, а саме 02 травня 2023 року, яке зареєстроване в банківській кореспонденції за вх. № 5477.

15 червня 2023 року ним було подане ще одне звернення в AT «Укрсиббанк», яке зареєстроване за вх. № 9051, для отримання необхідної йому інформації, утім ніякої відповіді він не отримав.

11 серпня 2023 року з метою захисту свого права споживача банківських послуг він звернувся до Національного банку України, як регулятора банківського ринку України, зі зверненням, зареєстрованим за № Н-211655/1/17107, на яке 11 вересня 2023 року отримав відповідь № 14-0004/66555 від 08 вересня 2023 року з рекомендацією звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просив суд зобов`язати АТ «Укрсиббанк» надати йому офіційну відповідь з контактними даними для подальшого листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі (Франція).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в силу вимог статті 56 Закону України «Про банки та банківську діяльність» він, як клієнт банку, має право на отримання запитуваної інформації щодо контактних даних одного із акціонерів АТ «Укрсиббанк».

Також вказаний закон зобов`язує відповідача мати власний сайт і для зручності клієнтів розміщувати всю необхідну інформацію на сайті банку, однак відповідач не вказав, на якому саме сайті розміщена інформація про його акціонерів, що не дає можливість перевірити даний факт.

Суд першої інстанції неправильно розтлумачив положення статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та не врахував, що цим нормативно-правовим актом не обмежується право на отримання необхідної інформації тільки за допомогою інтернету.

В оскаржуваному рішенні суд також не навів відповідні документи та посилання на офіційні ресурси, де розміщена запитувана інформація, що є предметом позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Горобець О.В. просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що АТ «Укрсиббанк»:

не порушило терміни надання відповіді на запит позивача, передбачені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»;

виконує вимоги статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших нормативно-правових актів, здійснюючи розміщення відомостей щодо структури власності, включаючи місцезнаходження та інші дані своїх акціонерів на власному веб-сайті, який знаходиться у вільному доступі у мережі Інтернет;

не зобов`язане надавати на запити осіб інформацію, якою не володіє, адже це суперечить статті 19 Конституції України;

не порушувало прав та законних інтересів позивача.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити його позовні вимоги, вказавши, що інформація про акціонерів АТ «Укрсиббанк» на його офіційному веб-сайті відсутня.

Представник банку - адвокат Горобець О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.

Суд першої інстанції встановив, що 08 березня 2023 року ОСОБА_1 направив на адресу АТ «Уксиббанк» звернення, в якому повідомляв банк про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про поновлення досудового слідства по кримінальному провадженню № 0003046 від 31 серпня 2019 року на підставі ухвали суду від 18 січня 2023 року, якою скасовано постанову про закриття кримінального провадження, просив всебічно та не упереджено допомагати слідству, а також надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція.

17 березня 2023 року листом за вих. № 16-2-02/6128 АТ «Укрсиббанк» надало позивачу відповідь на його звернення від 08 березня 2023 року, в якій подякувало йому про надання інформації щодо поновлення досудового слідства по кримінальному провадженню № 0003046 та відмітило, що взаємодія банку зі слідством можлива лише в порядку та межах, передбачених чинним кримінально-процесуальним законодавством України, а також повідомило про те, що контактні дані офісу BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція, є відкритою загальнодоступною інформацією в інтернеті.

02 травня 2023 року позивач надіслав до відповідача звернення, в якому повторно просив надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція, для залучення в подальшому до розслідування.

15 червня 2023 року позивач надіслав до АТ «Укрсиббанк» ще одне звернення з аналогічним змістом, в якому також просив надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція.

10 серпня 2023 року листом за вих. № 16-2-02/20911 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки відповідь на питання позивача вже була надана банком у листі № 16-2-02/6128 від 17 березня 2023 року, то на підставі Закону України «Про звернення громадян» повторні звернення з одного і того ж питання банком не розглядаються, а також запропонував звертатися до власників інформації, що зареєстровані в ЄС, на підставі законодавства відповідної країни.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до відповідача зі зверненням від 08 березня 2023 року, а 17 березня 2023 року відповідач вже направив позивачу відповідь на його звернення. Отже, терміни розгляду звернення позивача, встановлені законом, відповідачем були дотримані.

Враховуючи, що звернення позивача від 02 травня 2023 року та 15 червня 2023 року стосувались одного і того ж питання, відповідь на яке була надана відповідачем листом № 16-2-02/6128 від 17 березня 2023 року, то вказані звернення відповідно до закону не підлягали розгляду.

Щодо ненадання відповідачем інформації щодо контактних даних Public Joint-Stock Company BNP PARIBAS S.A. (публічне акціонерне товариство БНП ОСОБА_2 ) для листування, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та пункту 18 Положення про порядок подання відомостей про структуру власності банку, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 328 від 21 травня 2015 року, розмістив цю інформацію на власному веб-сайті.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання банку надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція, є безпідставними, оскільки: надання фізичним або юридичним особам на їх запити «контактних даних для листування» з акціонерами банку не належить до компетенції посадових осіб AT «Укрсиббанк», адже такий обов`язок не передбачений чинним законодавством України, а відповідач не є власником такої інформації, не володіє та не зобов`язаний володіти цією інформацією.

Також суд першої інстанції зауважив, що відповідачем не було порушено жодних прав та законних інтересів позивача, який реалізував своє право на звернення, передбачене Конституцією України та Законом «Про звернення громадян», звернувшись до відповідача із запитами. Відповідь на звернення позивача була надана відповідачем своєчасно та в межах компетенції відповідача. Отже, жодних перешкод для здійснення позивачем його прав і законних інтересів, включаючи право на доступ до інформації, відповідач не створював, а навпаки у листі № 16-2-02/20911 від 10 серпня 2023 року надав роз`яснення, яким чином позивачу необхідно отримати потрібну йому інформації у її власника - іноземної юридичної особи.

Проте колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За загальним правилом, визначеним у статях 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У справі, яка переглядається, підставою звернення позивача до суду є його прагнення, як клієнта банку та одержувача фінансових (банківських) послуг, отримати від відповідача у письмовому вигляді інформацію з контактними даними для подальшого листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі (Франція), яке являється співвласником (акціонером) AT «Укрсиббанк», а саме має контрольний пакет акцій у розмірі 60 %.

Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Стаття 1 Закону України «Про звернення громадян» визначає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із статтею 15 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про інформацію» суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень. Об`єктом інформаційних відносин є інформація.

За змістом частини першої статті 5, частини другої статті 7 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно із вимогами статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» структура власності юридичної особи - система взаємовідносин юридичних та фізичних осіб, що дає змогу визначити: 1) всіх ключових учасників (включаючи публічні компанії) і контролерів такої юридичної особи; 2) всіх ключових учасників кожної юридичної особи, яка існує у ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи; 3) всіх осіб, які мають пряму та/або опосередковану істотну участь у такій юридичній особі; 4) відносини контролю щодо цієї юридичної особи між усіма особами, зазначеними у пунктах 1-3 цього визначення.

Положеннями статті 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати таку інформацію:

1) відомості, які підлягають обов`язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан;

2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку;

3) перелік послуг, що надаються банком;

4) ціну банківських послуг;

5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг;

6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків;

7) інформацію, обов`язковість надання якої передбачена законом.

Банк зобов`язаний мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України, а також нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті.

Пунктом 18 розділу ІІІ Положення про порядок подання відомостей про структуру власності банку, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року № 328 (далі - Положення № 328) визначено, що банк має забезпечити розміщення відомостей про остаточних ключових учасників, відомостей про власників істотної участі та схеми на веб-сайті банку в мережі Інтернет (крім паспортних даних фізичних осіб, повних адрес їх проживання та реєстраційних номерів облікових карток платників податків) у файлі формату PDF з урахуванням вимог пункту 11 розділу II цього Положення.

Інформація, яку банк розміщує на веб-сайті банку в мережі Інтернет, повинна підтримуватись банком в актуальному стані та бути доступною на безоплатній основі всім заінтересованим особам.

Ураховуючи вимоги частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2023 року АТ «Укрсиббанк» надало ОСОБА_1 відповідь на його звернення про надання інформації від 08 березня 2023 року, в якій повідомило про те, що контактні дані офісу BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція, є відкритою загальнодоступною інформацією в інтернеті.

02 травня 2023 року та 15 червня 2023 року позивач подав до банку ще два звернення, в яких просив повторно надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція, для залучення в подальшому до розслідування у кримінальному провадженні № 0003046 від 31 серпня 2019 року.

При цьому позивач просив не відсилати його на загальнодоступну інформацію в мережі Інтернет, а відповісти письмово на дані звернення та надати запитувану інформацію.

10 серпня 2023 року відповідач повідомив позивача про те, що оскільки відповідь на його питання вже була надана банком у листі № 16-2-02/6128 від 17 березня 2023 року, то повторні звернення з одного і того ж питання громадянина банком не розглядаються, а також запропонував звертатися до власників інформації, що зареєстровані в ЄС, на підставі законодавства відповідної країни.

Отже, з відповідей відповідача на звернення позивача слідує, що АТ «Укрсиббанк» повідомило ОСОБА_1 про те, що необхідна йому публічна інформація щодо контактних даних акціонера банку - офісу BNP Paribas Group у м. Парижі, Франція, є відкритою загальнодоступною інформацією в мережі Інтернет.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вказав, що відповідач виконує вимоги нормативно-правових актів НБУ і у встановлені законодавством строки розміщує зазначену інформацію на власному веб-сайті.

З інформації про структуру власності AT «Укрсиббанк», розміщеної на веб-сайті банку в мережі Інтернет суд вбачав, що Public Joint-Stock Company BNP PARIBAS S.A. (публічне акціонерне товариство БНП ОСОБА_2 ) є акціонером АТ «Укрсиббанк», який володіє 60 % акцій банку. Відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ вказана інформація також містить відомості про місцезнаходження (повну адресу) українською та англійською мовами акціонера, який є іноземною юридичною особою, а також ідентифікаційний код із витягу з торговельного, банківського, судового реєстру або іншого офіційного документа, що підтверджує реєстрацію іноземної юридичної особи в країні, у якій зареєстровано її головний офіс. Public Joint-Stock Company BNP PARIBAS S.A зареєстрована у Франції, отже є резидентом Франції і діє на підставі законодавства цієї країни. BNP PARIBAS є провідною фінансовою групою, яка обслуговує клієнтів у 60 країнах світу, відповідно інформація про групу та її окремих учасників є у відкритому та вільному доступі на відповідних сайтах в мережі Інтернет.

Разом з тим, перевіряючи законність та обґрунтованість зазначених висновків суду першої інстанції, а також доводів представника відповідача про те, що вся інформація про структуру власності банку, в тому числі юридична адреса його акціонера - BNP Paribas Group у Франції розміщена на офіційному веб-сайті AT «Укрсиббанк», колегія суддів в судовому засіданні запропонувала представнику банку здійснити огляд такого сайту, внаслідок чого за участі сторін було встановлено, що запитувана позивачем інформація щодо офіційної юридичної адреси BNP Paribas Group у Франції на банківському сайті відсутня.

За наведених обставин у позивача були наявні об`єктивні перешкоди в реалізації його прав і законних інтересів, а саме права на доступ до публічної інформації за відповідними роз`ясненнями відповідача щодо можливості отримання контактних даних (юридичної адреси) центрального офісу BNP Paribas Group, як акціонера AT «Укрсиббанк», у м. Парижі (Франція) із загальнодоступних джерел в мережі Інтернет.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації не може бути забезпечений виключношляхом оприлюднення інформації на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет та не звільняє від обов`язку володільця інформації надання її за запитами на інформацію.

Особа не може бути обмежена у праві виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Посилання районного суду в рішенні на те, що АТ «Укрсиббанк» не володіє та не зобов`язаний володіти інформацію стосовно своїх акціонерів не ґрунтуються на встановлених обставинах справи та нормах чинного законодавства України.

Так, у листі за вих. № 16-2-02/6128 від 17 березня 2023 року банк не вказував, що не володіє інформацією щодо юридичної адреси центрального офісу BNP Paribas Group, у м. Парижі (Франція) та відповідно до вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» не зазначав, що питання, порушені позивачем у зверненні від 08 березня 2023 року, не входять до його повноважень, а саме звернення підлягає пересиланню ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі. Натомість повідомив, що контактні дані офісу BNP Paribas Group у м. Парижі (Франція) є відкритою загальнодоступною інформацією в інтернеті.

Крім того, норми Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Положення № 328 передбачено обов`язок банків щорічно подавати Національному банку України інформацію про пов`язаних із банком осіб та структуру власності банку, а також забезпечити розміщення відомостей про остаточних ключових учасників, відомостей про власників істотної участі та схеми на веб-сайті банку в мережі Інтернет.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про безпідставність вимог позивача щодо зобов`язання банку надати запитувану інформацію, а саме дані про юридичну адресу центрального офісу BNP Paribas Group у м. Парижі (Франція).

Оскільки АТ «Укрсиббанк» не порушило права ОСОБА_1 на отримання зазначеної інформації, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача надати позивачу інформацію щодо офіційної юридичної адреси BNP Paribas Group у Франції.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає матеріалам справи, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального права, а відтак відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до АТ «Укрсиббанк» про зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року у даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати акціонерне товариство «Укрсиббанк» надати ОСОБА_1 інформацію щодо офіційної юридичної адреси BNP Paribas Group (БНП ОСОБА_2 ) у Франції.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2024 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній