БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/577/24
Провадження № 2/497/343/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Мунтянової В.Р.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з названим позовом та просять постановити рішення, яким визнати за:

- ОСОБА_1 , право власності на 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_2 , право власності на 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_3 , право власності на 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_4 , право власності на 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору;

- ОСОБА_3 , право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору;

- ОСОБА_4 , право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

На час відкриття спадщини з померлим проживали його дружина ОСОБА_1 , його сини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_6 . Спадкоємці ОСОБА_5 своєчасно прийняли спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

На теперішній час позивачам необхідно оформити прийняту спадщину на вказане домоволодіння. 3 цією метою вони звернулись до нотаріуса, однак отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу у спадкодавця на належне йому майно.

Також, позивачі мали намір зареєструвати своє право власності на належні їм частки вказаного домоволодіння як за членами господарського двору, втім державним реєстратором їм було відмовлено.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою від 08.01.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 25.03.2024 року о 10:00 годині (а.с.40), про що повідомлено сторін по справі (а.с.41).

Цією ухвалою суд також витребував у Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. копію матеріалів спадкової справи № 998/08 щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).

12.03.2024 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. повідомлено, що за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались (а.с.45-46).

Також повідомлено, що за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - заводилася Болградською районною державною нотаріальною конторою.

У підготовче засідання 25.03.2024 року:

- позивачі - не прибули, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність з підтриманням позовних вимог(а.с.45,46,47,49).

- представник відповідача - не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та з визнанням позовних вимог (а.с.42).

Ухвалою суду від 25.03.2024 було закрите підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду на 16.04.2024 року о 09:00 годині (а.с.53) про що були повідомлені сторони по справі (а.с.54) та одночасно цією ухвалою суд витребував з Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію матеріалів спадкової справи № 998/08 щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).

05.04.2024 року Одеським державним нотаріальним архівом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано копію матеріалів спадкової справи № 998/08 щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.56-71).

В судове засіданні 16.04.2024 року:

- позивачі - не прибули, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства. Раніше на адресу суду, кожен окремо подавали заяви про розгляд справи у їх відсутність з підтриманням позовних вимог (а.с.47, 48, 49, 51).

- представник відповідача - не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та з визнанням позовних вимог (а.с.44).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Щодо визнання права власності як за членом колгоспного двору.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК УРСР).

Положеннями пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року відповідно до запису в погосподарській книзі за 1991-1995 роки с. Кубей Болградського району Одеської області, житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності належав до суспільної групи колгоспний двір.

В даному домоволодінні проживали та були зареєстровані:

голова двору - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

його дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

їх син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4

їх донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зазначене підтверджується довідкою №2367 від 15.08.2018 року, виданою Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області від 15.08.2018 року за №2367 (а.с.16, 28).

На підставі витягу з рішення виконкому Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 03.11.2017 №68 була присвоєна поштова адреса житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.29).

15.11.2023 року Комунальним підприємством «Болградське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 на замовлення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (а.с.17-26).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час? законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.?

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР).?

Положеннями пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

В силу зазначених вимог, позивачка та померлі фактично є власниками зазначеного домоволодіння в рівних частках як члени колгоспного двору.

Судовим розглядом встановлено, що позивачі, кожен окремо мали намір зареєструвати право власності на свої частки зазначеного домоволодіння, однак державний реєстратор відмовив їм, позивачам у реєстрації права власності в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують набуття позивачами права власності на свої частки житлового будинку за названою адресою (а.с.32, 33, 34).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із подальшими змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 18 названого Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

Згідно п.9 Порядку … разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

У відповідності з п.п.23, 24 Порядку … за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

За результатом розгляду заяви державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно повертає заявникові оригінали документів, поданих для державної реєстрації (крім заяви, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, інших заяв, що подавалися суб`єкту державної реєстрації прав або нотаріусу, та документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав), видає витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав у паперовій формі (у разі його формування у паперовій формі) чи у разі відмови у проведенні державної реєстрації прав - рішення державного реєстратора щодо відмови в державній реєстрації прав у паперовій формі (за бажанням заявника). На заяві, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, заявником у довільній формі зазначаються відомості про отримання документів у повному обсязі та проставляється власний підпис.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком … (п.40).

Так, згідно п.42 Порядку ... для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Разом з цим, п.43 Порядку … визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з по господарської книги;

2) виписка з по господарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Враховуючи наявність рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.41), тобто позивачі реалізували своє право на захист в позасудовому порядку, внаслідок чого звернулися з даним позовом до суду.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивачі будучи власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_2 , не можуть зареєструвати право власності в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, внаслідок чого порушуються їх права як власників, що підлягають захисту в судовому порядку.

З цих підстав, суд дійшов до висновку, що всі члени колгоспного двору фактично володіли домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 у рівних частках, тобто кожний з них по 1/4 частці:

голова двору - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

його дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

їх син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4

їх донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.57).

А відтак вимоги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання за кожним з них права власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 як за членами колгоспного двору, в цій частині є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо визнання права власності в порядку спадкування.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Червоноармійською (нині Кубейською) сільською радою Болградського району Одеської області від 05.04.2007 року, актовий запис №28 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36).

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є:

- дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 21.12.1981 року, виданим Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.22);

- син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 09.12.1988 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського району Одеської області (а.с.23).

- син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17.06.1991 року, виданим Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.24).

- донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданим Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області від 14.08.1983 року та свідоцтвом про шлюб НОМЕР_6 , виданим виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Болградського району в Одеської області від 01 липня 2013 року (а.с.25-26).

Згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області за №2367 від 15.08.2018 року, виданою Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.16, 28) на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 окрім померлого були зареєстровані: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - син та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - донька (а.с.16).

За результатами вивченням копії спадкової справи №998/2008, заведеної 08.12.2008 року Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулися 08.12.2008 року дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та діти померлого - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.58 зворотна сторона).

08.12.2008 року на ім`я позивачів по справі було видане свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках кожному на спадкове майно а саме: сертифікату на земельну частку/пай, яка перебуває у колективній власності КСП «Кубей» Болградського району, розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах. (а.с.66 - зворотна сторона).

Разом з цим нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на ім`я спадкоємців на спадкове майно до складу, якої входить 1/4 частка житлового будинку за АДРЕСА_2 , так як за час життя спадкодавець не зареєстрував своє право власності, а тому спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду (а.с.70).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Стаття 1258 ЦК України визначають положення щодо черговості спадкування за законом.

Так, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Щодо спадкування за законом, то згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

А відтак, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є спадкоємцями за законом першої черги після смерті чоловіка (батька) ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу перелічених вище норм матеріального права, а саме ст.ст.1217, 1218, 1221, 1258, 1261, 1268 ЦК України, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 як спадкоємці за законом першої черги вважаються такими, що набули право на спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка/батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , та якому належала 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та успадкували кожен по 1/16 частці (1/4 :4) вказаного домоволодіння.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

Підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивачів цілком обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293-294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженкою с.Червоноармійське (нині Кубей), Болградського району, Одеської області, паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 19.06.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 право власності на:

- 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору;

- 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 уродженця с.Червоноармійське (нині Кубей), Болградського району, Одеської області, паспорт серії НОМЕР_9 , виданий Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 29.01.1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 право власності на:

- 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору;

- 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки с.Червоноармійське (нині Кубей), Болградського району, Одеської області, паспорт серії НОМЕР_11 , виданий Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області від 18.07.2013 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_12 право власності на:

- 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

- 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору;

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 уродженця с.Червоноармійське (нині Кубей), Болградського району, Одеської області, паспорт серії НОМЕР_13 , виданий Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області від 28.07.2016 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_14 право власності на 1/16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Кодінцева