Справа 206/266/24
Провадження 2/206/476/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 квітня 2024 року в залі суду у м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 року від представника позивача - адвоката Левикіна Владислава Євгеновича до Самарського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшов позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить суд:

- розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 вересня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №562;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 7211,20 грн., які складаються з: 1211,20 грн. судовий збір, 6000,00 грн. надання професійної правничої допомоги.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 вересня 1996 року між ОСОБА_3 , яка змінила прізвище на Кузовкіна та ОСОБА_2 було укладено шлюб. На теперішній час сторони втратили почуття любові та взаємоповаги, проживають окремо, мають різні бюджети та ведуть різне господарство, зовсім не підтримують стосунки та спілкування. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені із листопада 2018 року. Сторони не мають неповнолітніх дітей. Однак, відповідач відмовляється розривати шлюб, не бажає подавати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу або надати позивачу нотаріально посвідчену заяву зі згодою на розірвання шлюбу. Позивач неодноразово телефонувала відповідачу та зверталась до нього із проханням розірвати шлюб. На усі телефонні дзвінки відповідач надавав відповіді: «мені ніколи», «не можу з`явитись до органів реєстрації актів цивільного стану», «тобі потрібно, ти і розлучайся» тощо. Позивачем вжито усі можливі заходи щодо мирного вирішення спору в позасудовому порядку та розірвання шлюбу шляхом звернення до органів реєстрації актів цивільного стану, однак відповідач систематично ігнорує прохання позивача, не бажає розривати шлюб та усіляко ухиляється від мирного вирішення спору. Отже, позивач вимушена звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу, оскільки не має іншого способу захисту порушеного права (а.с. 2-4).

У судове засідання 19.04.2024 позивач не з`явилась. До суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Левикіна Владислава Євгеновича надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та без особистої участі позивача, позов підтримали у повному обсязі та просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 23).

Відповідач у судові засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою. В матеріалах справи міститься конверт, повернутий поштою з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 28). Також суд завчасно (22.03.2024 року) повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 30). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с. 21).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

19.04.2024 року оголошено рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 вересня 1996 року відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_4 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 562, про що 07 вересня 1996 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка Кузовкін, дружини ОСОБА_5 (а.с. 7).

На підтвердження здійснених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи міститься:

- ордер про надання правової допомоги від 19 січня 2024 року;

- договір про надання правової допомоги №1901/24 від 19 січня 2024 року;

- квитанція до прибуткового ордеру №1901/24 від 19 січня 224 року на суму 6000,00 грн.,

- акт виконаних робіт від 22 січня 2024 року за Договором про надання правової допомоги №101/24 від 19 січня 2024 року, відповідно до якого адвокатом загалом витрачено 4 год. 00 хв. робочого часу. Вартість наданої клієнту правничої допомоги становить 8000,00 грн. З урахуванням обмеження, встановленого п. 3.1. Договору, за вартість виконаних робіт Адвокатом робіт складає 6000,00 грн. (а.с. 14-18).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 133 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги те, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню повністю.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Окрім цього представником позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на корисить позивача судові витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.

Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Крім того, у п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, про задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 1000,00 грн., такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 142, 200, 259, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 07 вересня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №562 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2024 року.

Суддя А.О. Сухоруков