Справа № 401/3369/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Носенко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольги Вонсовіч про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольга Вонсовіч звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта, громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 виданий ТО МС України до виконання ним зобов`язань, покладених на нього відповідно до виконавчого провадження АСВП№ №71884394 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «ДОБРОБУТ» суми боргу у розмірі 67622,76 грн.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно знаходиться виконавче провадження № 71884394 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 401/3369/12 від 12.11.2013 року Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «ДОБРОБУТ» суми боргу у розмірі 67622,76 грн.

25.05.2023 року керуючись ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови направлено боржникові для виконання стягувачеві - для відома за вих. №22053.

25.05.2023 керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника. Копію постанови направлено на виконання в ограни та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження за вих. № 22060.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України було встановлено, що боржникові належить три розрахункових рахунки, на які у свою чергу постановами про арешт коштів від 25.05.2023 року керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт в межах суми стягнення та направлено до установ банку для належного виконання.

З метою списання грошових коштів які містяться на арештованих рахунках державним виконавцем регулярно виставляються платіжні вимоги, однак станом на теперішній час платіжні вимоги повертаються до відділу без виконання у зв`язку з відсутністю грошових коштів на рахунках.

На адресу боржника неодноразово направлено виклик з вимогою з`явитися до відділу та надати пояснення з приводу невиконання рішення суду.

На виклик боржник не з`явився, пояснення не надавав. Тому необхідно вжити всіх заходів примусового виконання до боржника ОСОБА_1 .

З виходом за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що за вказаною адресою боржник не мешкає, будинок продано та боржник виїхав за кордон про що складено акт державного виконавця від 16.08.2023 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо наявності нерухомого майна за боржником - відсутні.

Згідно сформованої довідки щодо наявності рухомого майна встановлено, що рухоме майно за боржником станом на теперішній час не зареєстровано.

Станом на теперішній час головним державним виконавцем Вонсовіч О.В., вживаються всі заходи спрямовані на фактичне виконання вимог виконавчого документа.

У зв`язку з чим державний виконавець просила суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта, громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 виданий ТО МС України до виконання ним зобов`язань, покладених на нього відповідно до виконавчого провадження АСВП№ №71884394 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «ДОБРОБУТ» суми боргу у розмірі 67622,76 грн.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно знаходиться виконавче провадження № 71884394 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 401/3369/12 від 12.11.2013 року Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «ДОБРОБУТ» суми боргу у розмірі 67622,76 грн.

25.05.2023 року керуючись ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови направлено боржникові для виконання стягувачеві - для відома за вих. №22053.

25.05.2023 керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника. Копію постанови направлено на виконання в ограни та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження за вих. № 22060.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України було встановлено, що боржникові належить три розрахункових рахунки, на які у свою чергу постановами про арешт коштів від 25.05.2023 року керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт в межах суми стягнення та направлено до установ банку для належного виконання.

З метою списання грошових коштів які містяться на арештованих рахунках державним виконавцем регулярно виставляються платіжні вимоги, однак станом на теперішній час платіжні вимоги повертаються до відділу без виконання у зв`язку з відсутністю грошових коштів на рахунках.

На адресу боржника неодноразово направлено виклик з вимогою з`явитися до відділу та надати пояснення з приводу невиконання рішення суду.

На виклик боржник не з`явився, пояснення не надавав. Тому необхідно вжити всіх заходів примусового виконання до боржника ОСОБА_1 .

З виходом за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що за вказаною адресою боржник не мешкає, будинок продано та боржник виїхав за кордон про що складено акт державного виконавця від 16.08.2023 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо наявності нерухомого майна за боржником - відсутні.

Згідно сформованої довідки щодо наявності рухомого майна встановлено, що рухоме майно за боржником станом на теперішній час не зареєстровано.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з даною нормою закону та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З даної норми закону випливає, що таке обмеження може мати місце лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем протягом тривалого часу вживалися заходи, направлені на виконання рішення суду у виконавчому провадженні.

Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність самого факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

В розумінні вимог даного закону ухиленням від виконання зобов`язання, покладеного на боржника рішенням суду, є такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Суд вважає, що приведена приватним виконавцем інформація, та дії боржника, свідчать саме про ухилення від виконання рішення суду і такі дії, на переконання суду, є свідомими.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Так, у пункті 40 рішення в справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) зазначається, що «…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Крім того, 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ було постановлене «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine).

У цьому рішенні Суд зазначив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Справа, яка розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

З урахуванням такої позиції Єваропейського суду суд зважає при цьому також на те, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Суд вважає, що норми Конституції України та гарантії, встановлені нею, а також міжнародними законодавчими актами, в даному випадку не можуть свідчити про порушення прав боржника, як фізичної особи на свободу пересування, оскільки вона, так і стягувач за виконавчим провадженням, є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх прав та інтересів державою.

Враховуючи приведені в поданні державним виконавцем обставини, поведінку боржника при проведенні виконавчих дій, відсутність з його боку будь-яких конструктивних заходів, які могли б розцінюватися як бажання виконати рішення суду, суд приходить до висновку про огрунтованість подання та його задоволення.

Керуючись ст. ст. 441 ЦПК України, ст.18 Закону України « Про виконавче провадження», ст. ст.6 - 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольги Вонсовіч про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: АДРЕСА_3 , громадянина України, закордонний паспорт серії НОМЕР_2 , виданий ТО МС України на строк до повного викоання ним зобов`язань, покладених на нього відповідно до виконавчого провадження АСВП№ №71884394 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «ДОБРОБУТ» суми боргу у розмірі 67622,76 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Руденко