П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Київ

Справа № 753/14689/23

Провадження №22-ц/824/5908/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач Приватного акціонерного товариства

«Страхова компанія «Універсальна»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року у справ за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовну заяву подано представником позивача за довіреністю ОСОБА_2 , копія довіреності додано до позовної заяви (а.с.26).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.11.2020 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3111/261/003732, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом «Cherry» д.н.з. НОМЕР_1 .

03.10.2021 року відповідач, керуючи транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом Cherry» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач визнаний винним у вчиненні ДТП. ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 25 079,51 грн. Цивільно-правова відповідальність на момент вчинення ДТП була застрахована ТДВ «СК «Гардіан» за полісом № 205129172 та на підставі ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 19 251,93 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5 827,58 грн. Оскільки різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням зобов`язана сплатити особа, винна у вчиненні ДТП, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року

відмовлено у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив із того, що позивач, заявляючи до відповідача ОСОБА_1 вимогу про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме - різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 5 827,58 грн, не надав жодних доказів сплати йому від ТДВ «СК «Гардіан» страхового відшкодування, зокрема у зазначеному у позові розмірі - 19 251,93 грн, а тому заявлена вимога є безпідставною.

15 грудня 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» в особі представника за довіреністю Бутенко Марії Олегівни подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 та ухвалити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи щодо розміру страхового відшкодування, яке відшкодовується страховою компанією відповідача в рамках договору добровільного страхування.

Вказує, що судом першої інстанції належним чином не досліджено докази, які були надані позивачем для підтвердження шкоди, яка пов`язана з ДТП та докази надані на підтвердження розміру страхового відшкодування страховою компанією відповідача, крім того судом не застосовано до правовідносин правову позицію викладену постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року по справі 352/1384/18.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року - залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року у справ за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Витребувано з Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 753/14689/23 .

13 лютого 2024 року матеріали цивільної справи № 753/14689/23 надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Правом подання відзиву у відповідності до ст.360 ЦПК України, учасники справи не скористались.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Установлено, що 03.10.2021 року близько 17 год. 10 хв. на автодорозі М05, Київ-Одеса, 24 км в напрямку м. Києва, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Cherry д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби зазначили механічні пошкодження та матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, 13. ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2021 року у справі № 369/14501/21 (провадження № 3/369/8422/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП (а.с.11).

У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Cherry д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 (а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3111/261/003732 від 16.11.2020 (а.с.8).

05.10.2021 року ОСОБА_3 звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с.6).

Згідно з рахунком-фактурою № від 07.10.2021 вартість відновлювального ремонту становить 28 349,51 грн (а.с.21).

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі страховим актом № 109763/1 сума страхового відшкодування за договором страхування № 311/261/003732 від 16.11.2020 року складає 25 079,51 грн (28 349,51 грн) вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) - 3 270,00 грн (франшиза) = 25 079,51 грн (страхове відшкодування) (а.с.22).

ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування 18.10.2021 року у розмірі 25 079,51 грн. ПАТ «УАК» філія «Автомобільний центр К», де проводився ремонт транспортного засобу, що підтверджується копією платіжної інструкції № 17372 від 18.10.2021 року, призначення платежу: «Страх відшк ТЗ Chery Figgo 3 АА 4688 ХІ Згідно рах. № від 07.10.2021 р. ОСОБА_3 (а.с.23).

На момент вчинення ДТП транспортний засіб Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 було забезпечено полісом № 205129172 ТДВ «СК «Гардіан» (а.с.24).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача зазначив, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована ТДВ «СК «Гардіан» за полісом № 205129172, яка відшкодувала позивачу ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування лише в розмірі 19 251,93 грн, тому різниця між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням становить 5 827,58 грн (25 079,51 грн - 19 251,93 грн = 5 827,58 грн), і підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.

Системний аналіз ст. ст. 22, 1166, 1192, 1194 ЦК України та ст. ст.22, 28, 29, 36 Закону № 1961 - IV дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі обов`язок відшкодувати ту частину витрат, які необхідні для проведення ремонту автомобіля, які не увійшли до страхової виплати, покладається на особу, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у п. 88 постанови від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, у разі, якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові № 645/3746/16 від 07.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові ( без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. …. Доводи касаційної скарги про необхідність визначення розміру збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. В даному випадку судами вирішено спір не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення сплаченої позивачем реальної вартості виконаних робіт по відновлювальному ремонту, пошкодженого з вини відповідача, транспортного засобу.»

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,16.11.2020 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3111/261/003732, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом «Cherry» д.н.з. НОМЕР_1 .

03.10.2021 року відповідач, керуючи транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом Cherry» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідач визнаний винним у вчиненні ДТП. ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 25 079,51 грн. Цивільно-правова відповідальність на момент вчинення ДТП була застрахована ТДВ «СК «Гардіан» за полісом № 205129172 та на підставі ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 19 251,93 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5 827,58 грн. Оскільки різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням зобов`язана сплатити особа, винна у вчиненні ДТП, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» за полісом № 205129172, то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 19 251,93 грн.

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 5 827,58 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, будь-яких доказів про розмір сплаченого ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на користь ПрАТ «СК «Універсальна» страхового відшкодування, які б підтверджували факт дійсної сплати та розміру страхового відшкодування на суму 19 251,93 грн., матеріали справи не містять. Крім того, розрахунку страхового відшкодування та/або страхового акту складеного ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», зі змісту якого можливо було б встановити складові страхового відшкодування здійсненого ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» та їх суми, матеріали справи також не містять.

Отже, встановивши, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про фактичний розмір сплаченого ТДВ «Страховою компанією «Гардіан» на користь ПрАТ «СК «Універсальна» страхового відшкодування на підтвердження розміру відшкодованої позивачу шкоди - 19 251,93 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову за недоведеністю.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 263-265 ЦПК України правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, та надав правильну правову оцінку заявленим сторонами доводам та наданим доказам і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що розмір такої різниці позивачем не доведено.

Доводи апеляційної скарги про те, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5 827,58 грн., яке повинен відшкодувати відповідач, колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем не доведено та не надано жодних доказів того, що ТДВ «Страховою компанією «Гардіан», у якої застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної в настанні ДТП, виплатила за договором обов`язкового страхування на користь ПрАТ «СК «Універсальна» суму саме в розмірі 19 251,93 грн.

Посилаючись на факт перерахування ПрАТ «СК «Універсальна» страхового відшкодування у розмірі 19 251,93 грн., позивач не надав жодних доказів на його підтвердження, а тому позивачем не доведено, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, одержаною від страховика відповідача, дійсно складає 5 827,58 грн., якої недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, а тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Оскільки ПрАТ «СК «Універсальна» не надав доказів на підтвердження факту отримання страхового відшкодування у розмірі 19 251,9 грн., у зв`язку з чим не можливо встановити дійсну різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, здійсненою ТДВ «Страховою компанією «ГАРДІАН», то посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду є необґрунтованими.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року

залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна