ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1438/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участю: секретаря судового засідання Москаленко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик» про визнання майнових прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик» про визнання майнових прав на нерухоме майно.

В обгунтування позовної заяви позивач зазначає, що 20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №2, відповідно до якого ТОВ«ОСВ Практик» зобов`язувалося на свій ризик своїми та/або залученими силами та засобами збудувати та передати ЖБК «Захисник» об`єкт будівництва відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання ТОВ «ОСВ Практик», а саме житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , ЖБК «Захисник» зобов`язувався прийняти закінчений будівництвом об`єкт та оплатити його в межах договірної ціни. 1 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ОСВ Практик» був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 . В той же час, фактично об`єкт інвестування у вигляді квартири АДРЕСА_2 наразі не здано в експлуатацію, не передано позивачу згідно акту приймання-передачі і не оформлено в установленому законом порядку на праві власності, а тому позивач просить суд визнати за ним майнові права на зазначену квартиру у розмірі профінансованого внеску в сумі 169 650,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2023 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В.

Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ОСВ Практик», ЖБК «Захисник», державним реєстраторам чи іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, укладати правочини щодо відчуження майнових права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 у розмірі профінансованого внеску в сумі 169 650,00 грн згідно з договором купівлі - продажу від 11 листопада 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд JI.M. за реєстровим №705.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

25 жовтня 2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 27 жовтня 2023 року заяву про забезпечення позову було задоволено, заборонено ТОВ «ОСВ Практик», ЖБК «Захисник», державним реєстраторам та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 у розмірі профінансованого внеску в сумі 169 650,00 грн згідно з договором купівлі - продажу від 11 листопада 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд JI.M. за реєстровим №705.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 грудня 2023 року на 10:00 год.

14 грудня 2023 року до суду від представника відповідача ЖБК "Захисник" - адвоката Лушкіна П.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. ЖБК «Захисник» створений при ГУ МВС України в м. Києві виключно з метою забезпечення працівників органів та підрозділів МВС України і їхніх сімей житлом (квартирами) з певною кількістю членів кооперативу шляхом будівництва будинку за кошти кооперативу. Статутом ЖБК «Захисник» (далі - Статут) визначено, що ЖБК «Захисник» організовано з метою забезпечення житлом (квартирами) членів (асоційованих членів) кооперативу і їх сімей шляхом будівництва будинку. До кооперативу приймаються працівники органів та підрозділів ГУ МВС України в м. Києві, які виявили бажання вступити до кооперативу, потребують поліпшення житлових умов i перебувають на квартирному обліку в райдержадміністраціях міста Києва та на обліку бажаючих вступити до кооперативу в ГУ МВС України в м. Києві. Відповідно до п. 19 Статуту, жилий будинок, нежитлові приміщення та надвірні будівлі споруджені або придбані кооперативом є його власністю (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним самим як у цілому, так і частинами (квартира, кімната) ні фізичним ні юридичним особам, за винятком передачі, яка здійснюється при ліквідації кооперативу. Установчими документами ЖБК «Захисник» та чинним законодавством визначено, що тільки члени кооперативу мають право на отримання житла, шляхом сплати пайового внеску та після введення будинку в експлуатацію, зареєструвати за собою право власності на квартиру у відповідності до сплаченого членського пайового внеску. Кооператив, за законом, не може продавати житло не члену кооперативу, укладати договори купівлі-продажу, у т.ч. майнових прав не з членом кооперативу. Позивач не є членом кооперативу, відповідно не має права згідно закону на участь у діяльності кооперативу у тому числі шляхом отримання права на частку майна кооперативу. Відповідач-1 вказує, що у нього немає жодних зобов`язань перед позивачем, оскільки договірних відносин між ними не існує, договір купівлі-продажу не містять посилань на правовстановлюючі документи, що надають право ТОВ «ОСВ Практик» на реалізацію майнових прав. Крім того, ЖБК «Захисник» не є стороною вказаного договору купівлі-продажу, а тому не є належним відповідачем у справі. Також представник ЖБК вказує, що відповідач-2 суттєво порушив умови Договору генпідряду, а тому ЖБК «Захисник» листом №20 від 15.07.2019 повідомив ТОВ «ОСВ Практик» про те, що в односторонньому порядку відмовляється від своїх зобов`язань та розриває Договір генпідряду. ТОВ «ОСВ Практик» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до ЖБК «Захисник» про визнання недійсним односторонню відмову від Договору генпідряду, рішенням суду у задоволенні позову відмовлено, та рішенням суду у справі 910/2512/20 встановлено, що на виконання Договору генпідряду ЖБК «Захисник» сплатив на користь ТОВ «ОСВ Практик» 48 841 200,22 грн., в свою чергу останній виконав роботи на 47 561 300 грн., сальдо складає 1 279 900,22 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю та актами прийому-передачі підрядних робіт, а отже будинок побудований за кошти членів кооперативу. Факт побудови будинку виключно за кошти членів кооперативу також доводиться Висновком експерта від 22.12.2021 № СЕ-19-20/21043-БТ Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рамках кримінального провадження. Одночасно відповідач-1 стверджує, що позивач не є інвестором будівництва Будинку, оскільки згідно умов Договору генпідряду ЖБК «Захисник» уповноважив ТОВ «ОСВ Практик» лише залучати інвесторів, а не продавати майнові права, оскільки ЖБК «Захисник» сам не має права на продаж паю (майнових прав), що передбачено Статутом, а тому не міг їх передати ТОВ «ОСВ Практик». За таких умов, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 є нікчемними, незавершене будівництво за законом належить відповідачу-1, відповідач-2 ніяким чином не набув права власності на майнові права, не міг від свого імені в порядку організації фінансування будівництва укладати договори з фізичними особами. ЖБК «Захисник» являється неналежним відповідачем у даній справі, обов`язок відповідати за позовом покладено на ТОВ «ОСВ Практик», більш того позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права. Також представник відповідача ЖБК просив застосувати до заявлених позовних вимог строк позовної давності, оскільки свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачами було порушено умови договору купівлі-продажу від 11 листопада 2014 року, згідно умов якого плановий термін введення в експлуатацію об`єкта будівництва встановлено ІІІ квартал 2015 року. При цьому посилається на те, що 15 липня 2019 року позивачу стало відомо по порушення його прав після повідомлення щодо анулювання майнових прав та не визнання ЖБК «Захисник» укладеного між ТОВ «ОСВ Практик» та позивачем спірного договору. Однак з позовом звернувся до суду у жовтні 2023 року, тобто після спливу понад 4-х років.

Підготовче засідання призначене на 18 грудня 2023 року було відкладено за клопотанням представника позивача та представника відповідача на 02 лютого 2024 року на 10:00 год.

29 грудня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача - адвокат Юсупова К.О. зазначила, що в повному обсязі підтримує заявлені позовні вимоги, та просить їх задовольнити, вказала про те, що позивачем не пропущено позовну давність, оскільки такий строк є продовженим на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби та на період дії воєнного стану внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Підготовче засідання призначене на 02 лютого 2024 року було відкладено на 11 березня 2024 року на 10:00 год. за клопотання представника відповідача

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 квітня 2024 року на 11:30 год.

У судове засідання призначене на 09 квітня 2024 року учасники справи не з`явилися. Представником позивача до суду було подано заяву про проведення судового засідання за її відсутності, у якій вона також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Від представника відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Повістка адресована відповідачу ТОВ "ОСВ "Практик" повернулася до суду без вручення адресату.

Враховуючи обставини справи, а також докази долучені до матеріалів справи, зважаючи на те, що відповідач ЖБК "Захисник" скористався своїм правом та через представника подав до суду відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень, враховуючи те, що представники відповідачів у жодне з 4-х призначених судових засідань не з`явились, з урахуванням заяви представника позивача, суд вирішив розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явились.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1183 від 16 липня 2013 року для організації будівництва житлового будинку створено ЖБК «Захисник».

20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» (замовник) та TOB «ОСВ Практик» (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво № 2, за умовами якого генпідрядник зобов`язувався на свій ризик своїми коштами та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об`єкт будівництва: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що з метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів кооперативу «Захисник», замовник надає можливість генпідряднику залучити кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань, в тому числі, і квартири АДРЕСА_4 .

Пунктом 1 додаткової угоди від 03 листопада 2014 року до договору генерального підряду на капітальне будівництво № 2 визначено, що замовник передає генпідряднику частину своїх функцій, що виключно стосуються організації фінансування будівництва помешкань та приміщень, перелік яких наведено в пункті 1.2. договору. Фінансування може здійснюватися за рахунок власних коштів генерального підрядника та/або за рахунок залучених коштів від фізичних та юридичних осіб (кредитів, інвестиційних угод, договорів купівлі-продажу майнових прав тощо).

Згідно з пунктом 2 цієї додаткової угоди генеральний підрядник набуває майнові права на помешкання та приміщення, перелік яких наведено в пункті 1.2. договору.

Між позивачем ОСОБА_1 , як покупцем, та ТОВ «ОСВ Практик», як продавцем, 11 листопада 2014 року укладено договір купівлі-продажу, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд Л.М. та зареєстрований у реєстрі за № 705, відповідно до якого продавець передає у власність, а покупець приймає майнові права на квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що майнові права, визначені у пункті 1.1. договору продаються за ціною 169650 грн з урахуванням ПДВ, виходячи з вартості майнових правт у перерахунку 1 кв.м. загальної площі - 4500 грн. Покупець зобов`язаний сплатити 50% вартості об`єкту продажу у сумі 84825 грн з урахуванням ПДВ протягом 3 робочих днів з дня укладаннґя цього договору. Рещту суми в розмірі 50% вартості об`єкта продажу, що складає 84825, грн з урахуванням ПДВ не пізніше 27 лютого 2015 року (п. 2.2 договору).

Позивачем було здійснено повну оплату 100% вартості майнових прав за вказаними договорами на рахунок ТОВ «ОСВ Практик», а саме: 11 листопада 2014 року, 02 березня 2015 року та 01 вересня 2015 було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 169 650,00 грн, що підтверджується копіями платіжних квитанцій (а.с. 44-46, т.1).

Запланований термін введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року.

Проте TOB «ОСВ Практик» умови договору не виконав, у запланований термін об`єкт капітального будівництва в експлуатацію не зданий та об`єкт інвестування не переданий позивачу, що перешкоджає в установленому законом порядку оформити право власності на спірну квартиру.

Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що ним, як покупцем, виконано умови договору щодо оплати вартості майнових прав на квартиру у повному обсязі, однак отримати свідоцтво про право власності на квартиру не вдається за можливе, оскільки в запланований термін закінчення будівництва даний об`єкт будівництва не завершено та не введено в експлуатацію, а відповідачем ЖБК «Захисник» не визнається його право на майнові права.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із статтею 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Відповідно до частиною третьою статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку.

При цьому, нормами ч.ч.7 та 8 п.50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, визначено, що у разі коли завершення будівництвом об`єкту містобудування та державної реєстрації прав на такий об`єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013 р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об`єкта в експлуатацію подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення прав власності на такий об`єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об`єкта нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна його адреса не змінювалася); затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий з моменту набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У Постанові № 6-98цс13 від 02.10.2013 Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за договором, сплативши грошові кошти у визначеній у договорах сумах, у зв`язку із чим за умовами договорів набув майнових прав щодо об`єкта нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірну квартиру.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частинами першою-другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно із статті 851 ЦК України, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Згідно із статті 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно статті 876 ЦК України, власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Враховуючи встановлені обставини та вищевказані правові норми, суд вважає доводи позивача про те, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості, та введення його в експлуатацію позивачу, як інвестору належать майнові права на цей об`єкт, такими, що ґрунтуються на законі.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові № 14-461 цс19 від 09.10.2019.

Позивач приєднався до будівництва квартири АДРЕСА_4 на стадії будівництва, до введення будинку в експлуатацію, на момент дії нормативно-правових актів, які по-різному регулюють сферу правовідносин, що виникають з приводу залучення коштів фізичних осіб на етапі будівництва відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав, який укладено відповідно Цивільного Кодексу України. Підстави залучення коштів від інших фізичних осіб на стадії будівництва врегульовані Законом України "Про кооперацію", Законом України "Про інвестиціцну діяльність" та іншими нормативно-правовими актами. Виходячи з правочинів, укладених між замовником та підрядником відповідачі не заперечують факт інших джерел фінансування капітального будівництва, ніж пайові внески, тобто залучення коштів не лише відповідно до Закону України "Про кооперацію". Разом з тим, ЖБК "Захисник" не визнає майнових зобов`язань перед іншими фізичними особами, які брали участь у фінансуванні будівництва в період діяльності ТОВ "ОСВ Практик", посилаючись на Закон України "Про кооперацію" та відсутність членства. Таким чином позивач позбавляється майнових прав у складі не введеного в експлуатацію об`єкта будівництва, які у нього виникли з моменту укладення договору - купівлі-продажу майнових прав.

Враховуючи, що будинок, розташований за будівельною адресою по АДРЕСА_1 належить ЖБК "Захисник" для позивача, який не є членом кооперативу існує ризик з моменту розірвання договору між підрядником і замовником порушення майнових прав на об`єкт будівництва. З урахуванням 100% сплати коштів за об`єкт інвестування - спірну квартиру, право позивача підлягає захисту внаслідок зобов`язання, що відповідає вимогам Цивільного Кодексу України, оскільки договір купівлі-продажу майнових прав не було оскаржено ЖБК "Захисник" в судовому порядку, а отже суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання майнових прав позивача є обґрунтованими та доведеними.

Твердження відповідача ЖБК «Захисник» про відсутність у ТОВ «ОСВ Практик» повноважень щодо укладання договорів купівлі-продажу майнових прав не заслуговують на увагу, оскільки генеральний підрядник не є власником майна та не може розпоряджатись майном, яке належить замовнику, а саме Житлово-будівельного кооперативу «Захисник». Пунктом 1.2. Договору генерального підряду на капітальне будівництво №2 від 20 червня 2014 року сторони погодили, що з метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів Житлово-будівельного кооперативу «Захисник» замовник надає право генеральному підряднику залучати кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань, перелік яких наведений в договорі. Квартира АДРЕСА_4 наявна в цьому переліку. Відповідно до додаткової угоди від 03 листопада 2014 року до Договору генерального підряду на капітальне будівництво №2 від 20 червня 2014 року замовник передає генеральному підряднику частину своїх функцій, що виключно стосуються організації фінансування будівництва помешкань та приміщень, перелік яких наведено в п. 1.2. Договору. Фінансування може здійснюватись за рахунок власних коштів генерального підрядника та/або за рахунок залучених коштів від фізичних та юридичних осіб (кредитів, інвестиційних угод, договорів купівлі-продажу майнових прав тощо). Згідно з п. 2. Цієї Додаткової угоди генеральний підрядник набуває майнові права на помешкання та приміщення перелік яких наведено в п. 1.2. Договору.

Відтак, замовник будівництва надав генеральному підряднику повноваження на укладання відповідних договорів.

Згідно зі статті 656 ЦК України майнові права можуть бути предметом договору купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав. За договором купівлі-продажу майнових прав покупець отримує у власність не індивідуально визначене нерухоме майно з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на ще не існуюче майно, яке може стати таким при сукупності всіх передбачених будівельною документацією обставин. Законодавець не обмежує власника майнових прав на нерухоме майно в здійсненні будь-яких не заборонених законом операцій щодо цих прав, в тому числі щодо уступки права вимоги (цесії) за такими договорами.

Відповідно до статті 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

В договорі купівлі-продажу майнових прав на нерухомість має бути зазначено, що покупець придбаває майнові права на конкретну квартиру чи будинок, має бути роз`яснено зміст цих прав, тобто які саме майнові права передаються покупцю (повинно бути чітко зазначено, що після введення будинку чи квартири в експлуатацію передається покупцю у власність; також чітко і однозначно має бути описаний порядок такої передачі) та регламентовано, з якого моменту покупець стає власником майнових прав на нерухомість. Окрім цього договір купівлі-продажу майнових прав має містити чітко визначену саму квартиру/будинок (кінцевий об`єкт), а саме: а) будівельна адреса об`єкта; б) номер приміщення згідно з будівельною нумерацією; в) поверх; г) площа загальна і жила; ґ) кількість кімнат.

Доводи представника відповідача ЖБК «Захисник» про те, що Договір генерального підряду на капітальне будівництво №2 від 20 червня 2014 року та додаткові угоди до нього не є доказом передачі повноважень щодо відчудження нерухомості іншим особам від ЖБК «Захисник» до ТОВ «ОСВ Практик», суд відхиляє, оскільки сторонами було чітко визначено перелік квартир та способи залучення грошових коштів для будівництва. Вказаний договір та додаткові угоди до нього не було визнано недійсними.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Даною нормою передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статтей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частиною 2 визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Представник відповідача ЖБК «Захисник» посилається на пропущення позивачем позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 267 ЦК України).

Суд вважає, що позивачем не пропущено позовну давність на звернення до суду з даним позовом, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року були внесені зміни до Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України шляхом доповненя пунктами 12-14, в яких зазначено про те, що з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інши законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги статті 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Інші доводи відповідача не спростовують висновків суду щодо порушення прав позивача.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, придбання позивачем майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 та невизнання ЖБК «Захисник» умов договору купівлі-продажу майнових прав, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо визнання майнових прав за ОСОБА_1 на вказану квартиру, як частину в об`єкті незавершеного будівництва, забезпечить поновлення прав та захист від незаконних посягань у майбутньому, а відтак позов за заявленими вимогами підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик» про визнання майнових прав на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 у розмірі профінансованого внеску в сумі 169 650,00 грн згідно з договором купівлі - продажу від 11 листопада 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд JI.M. за реєстровим № 705.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Захисник» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 225,25 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 225,25 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: Житлово-будівельний кооператив «Захисник», , місцезнаходження м. Київ, вул. Бориспільська, 19.

Відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик», , місцезнаходження м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 16.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2024 року

Суддя Шаповалова К.В.