Провадження № 2-др/643/23/24
УХВАЛА

10.04.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення 5 750, 00 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про стягнення 5 750, 00 доларів США, з яких 5 000, 00 доларів США сума основного боргу, 750, 00 доларів США нараховані проценти.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2024 у справі № 643/11604/23 позов ОСОБА_2 задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за позикою у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 091 (дві тисячі дев`яносто одна) грн. 04 коп.

12.03.2024 року представником позивача адвокатом Шубак О.І. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн.

Одночасно представником позивача подано до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 18.03.2024 року Московський районний суд м. Харкова призначив судове засідання на 10.04.2024 року.

У судовому засіданні 10.04.2024 року представник позивача просив суд поновити йому пропущений процесуальний строк для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн.

Відповідач у судове засідання 10.04.2024 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У позовній заяві позивач зазначив, що подасть докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу після відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку. У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що це і є зроблена ним заява відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення у даній справі було ухвалено 15.01.2024 року, а відтак докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач мав подати у строк до 22.01.2024 року включно.

Однак фактично докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подані лише 12.03.2024 року, тобто з порушенням строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України унормовано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, при зверненні особи до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, заявником повинно бути доведено наявність поважних причин пропуску такого строку. Суд зауважує, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 756/18164/21, від 15.05.2023 у справі № 368/182/21 та ін.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача посилається на те, що 17.01.2024 року ним було підготовлено та надіслано на адресу відповідача клопотання про ухвалення додаткового рішення, а в підсистемі «Електронний суд» також було сформовано та надіслано до суду відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення. Проте з невідомих причин відповідне електронне повідомлення не було доставлено до системи «Електронний суд» і наразі помічене як « ОСОБА_4 » з відміткою про створення 17.01.2024 року.

Однак суд вважає, що наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не є об`єктивно непереборними обставинами і пов`язані з дійсними істотними труднощами, які б перешкоджали позивачу подати докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно з п. 5.2.5. Інструкції користувача Електронного суду ЕСІТС у реєстрі доступні наступні статуси заяв:

- статус «Чернетка» заяву ще не направлено до суду, вона збережена тільки в Кабінеті Користувача;

- статус «Підписання» заяву засвідчено КЕП Користувача;

- статус «Відправлено» заяву скеровано з бази даних електронного суду на прийом до бази даних автоматизованої системи документообігу суду;

- статус «Доставлено» заява прийнята базою даних автоматизованої системи документообігу суду;

- статус «Зареєстровано» заяву опрацьовано відповідальним працівником суду;

- статус «Відмовлено в реєстрації» заяву опрацьовано відповідальним працівником суду, але відмовлено у її прийнятті. Заяви та клопотання зі статусом «Відмовлено в реєстрації» можливо відкоригувати та надіслати до суду повторно.

Як вбачається з наданого представником позивача скрін-шоту Електронного кабінету ЕСІТС статус створеного представником позивача електронного документа «Моргун Витрати» значиться як « ОСОБА_4 », тобто вона лише збережена в електронному кабінеті користувача, однак не підписана та не направлена до суду.

Вказані обставини залежали виключно від дій представника позивача під час користування Електронним кабінетом ЄСІТС і не були зумовлені об`єктивно непереборними факторами, зокрема некоректним функціонуванням підсистеми «Електронний суд».

Пунктом 21 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 визначено, що користувачі зобов`язані використовувати технічні засоби і технології, що мають забезпечувати належну якість та інформаційну безпеку передачі та отримання інформації, зображення та звуку, й самостійно несуть ризики технічної неможливості отримання доступу до ЄСІТС, погіршення якості чи переривання зв`язку тощо.

Також суд звертає увагу на значний проміжок часу, який минув з 17.01.2024 року і по 12.03.2024 року (день фактичного надходження до суду доказів на підтвердження понесених судових витрат), протягом якого представник позивача не перевіряв в електронному кабінеті ЄСІТС статус створеного ним електронного документа і надходження його на адресу суду.

Суд зазначає, що встановлені фактичні обставини у цій справі свідчать про те, що представником позивача не подано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконати вимоги процесуального закону в установлений строк.

З огляду на викладене судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що несвоєчасне подання позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу викликано об`єктивно непереборними обставинами і пов`язане з дійсними істотними труднощами для вчинення такої процесуальної дії, а відтак не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Як зазначалось судом вище, згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В силу приписів ч. 2 ст. 127 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем з пропуском п`ятиденного строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України і підстав для його поновлення судом не встановлено, суд залишає заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 141, 260, 261 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву представника позивача адвоката Шубака Олега Івановича про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

2.Заяву представника позивача адвоката Шубака Олега Івановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн. залишити без розгляду.

3.Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.04.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко