УХВАЛА

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 755/15877/23

провадження № 61-5434ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, подану ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, треті особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - Головне управління ДПС у м. Києві) в особі ОСОБА_1 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення в указаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У частині третій статті 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами першою та третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги частини третьої статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підписана ОСОБА_1 .

До касаційної скарги у якості доказу, який підтверджує повноваження представника Головного управління ДПС у м. Києві додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за змістом якого представником заявника є ОСОБА_1 . Інших доказів касаційна скарга не містить.

З тексту поданої касаційної скарги вбачається обґрунтування заявника щодо наявності повноважень на оскарження у представника Головного управління ДПС у м. Києві, у тому числі, відповідно до постанови від 27 липня 2020 року № 643 «Про внесення змін до Положення про Державну податкову службу України» у частині самопредставництва» де визначено, що Державна податкова служба з метою організації своєї діяльності забезпечує самопредставництво ДПС у судах через Голову Служби, а також без окремого доручення Голови ДПС через його заступників та, як звернуто заявником увагу, державних службовців самостійних структурних підрозділів апарату Служби відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС в судах без окремого доручення Голови ДПС.

Однак заявник не надав суду документів, які підтверджують, що він є державним службовцем самостійного структурного підрозділу апарату Служби, лише поряд з власним підписом зазначив - «головний державний інспектор».

Відтак надані документи не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження ОСОБА_1 діяти від імені Головного управління ДПС у м. Києві у порядку самопредставництва.

Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено (частина четверта статті 393 ЦПК України).

За таких обставин, ураховуючи відсутність доданих до касаційної скарги доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_1 діяти від імені Головного управління ДПС у м. Києві у порядку самопредставництва, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявникові з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, подану ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року повернути заявнику.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян