Справа №303/3352/23
2/303/1588/23
Ряд. стат. звіту - 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Перша Мукачівська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на частину спадщини, яка не була прийнята, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Перша Мукачівська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на частину спадщини, яка не булла прийнята.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був одружений із ОСОБА_5 і мав дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_4 в будинку були зареєстровані позивач, відповідач та ОСОБА_5 . Фактично ж у будинку проживали позивач та ОСОБА_5 і вони прийняли спадщину за померлим, так як після його смерті вступили у володіння та користування майном, що складає спадкову масу. Відповідач після смерті батька не вступив в управління або володіння спадковим майном, оскільки в будинку він не проживав, але був зареєстрований в ньому. В подальшому відповідач до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавав і не вчиняв жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час свого життя прийняла спадщину після померлого чоловіка, але не оформила своїх прав.

Після її смерті в Першій Мукачівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №71/2021, а після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа №14/2023.

08.02.2023 року позивачем отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме на 1/3 частки спадщини, а також за законом після смерті ОСОБА_5 , а саме на 1/3 частки спадщини.

Із спадкових справ вбачається, що Свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/3 частину спадковго майна ще не видано.

Державним нотаріусом позивачу було роз`яснено, що Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме на 1/3 частки спадщини, має отримати інший син померлого ОСОБА_3 , оскільки був зареєстрований на момент смерті батька в цьому будинку. На думку державного нотаріуса, факт реєстрації відповідача свідчить про вступ в управління та володіння спадковим майном і відповідно прийняття спадщини.

Однак, позивач вважає, що незважаючи на те, що відповідач був зареєстрвоаний в будинку, однак він спадщину не прийняв, оскільки він не проживав та не вчинив жодних дій, які б свідчили про прийняття такої спадщинив, а отже просить суд визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за законом на іншу 1/3 частки спадквоого майна.

Крім цього, у деяких правовстановлюючих документах міститься розбіжність щодо імені померлих, зокрема зазначено « ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 », а також зазначено « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_10 ». У зв`язку із цим, предствник позивача просить суд також встановити факт родинних відносин, а також факт належності правовстановлюючих документів.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою, відповідачу було запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву, а третій особі подати письмове пояснення щодо позову.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву не подав, натомість подав заяву в якій зазначив, що після смерті свого батька він не вступив в управління або володіння будинком, оскільки фактично проживав в іншому місті і до нотаріуса для оформлення спадщини не звертався. Спадщину після смерті батька прийняв його брат ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_5 .

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Першої Мукачівської державної нотаріальної контори своїм правом на подання письмового пояснення щодо позову не скористався.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім цього, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак у поданій заяві просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю і не заперечив щодо задоволення позову.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Першої Мукачівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 25.12.1995 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 57-59).

Із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.09.1989 року вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 60).

Із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 09.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 61).

Відповідно до повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23.02.2021 року батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 62).

Згідно із Витягу з Державного реєстру речових прав №322329841 від 08.02.2023 року, власником 1/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_1 (а.с. 65).

Із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2023 року слідує, що спадкоємцем зазначеного у Свідоцтві майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її син ОСОБА_1 (а.с. 66).

Відповідно до листа Першої Мукачівської державної нотаріальної контори №604/01-16 від 20.12.2023 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 08.02.2023 року було заведено спадкову справу за №14/2023 року. Спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 102).

Дані правовідносини регулюються Конституцією України та нормами Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30.01.2013 року в справі № 6-168цс12 майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи вищезазначені надані сторонами докази, а також заяву відповідача ОСОБА_3 від 16.03.2024 року, суд приходить до висновку, що після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем є син померлого ОСОБА_1 , оскільки він був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Що стосується інших вимог представника позивача, зокрема про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу, суд приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з викладеного, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту родинних відносин, а також встановлення належності правовстановлюючого документа.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, а також те, що визнання відповідачем ОСОБА_3 позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1222, 1233, 1258, 1261, ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задовольнити - повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Мукачево Закарпатської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , який записаний в Свідоцтві про народження ОСОБА_1 , як ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 .

Встановити факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Мукачево Закарпатської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яка записана в Свідоцтві про народження ОСОБА_1 , як ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 .

Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Мукачево Закарпатської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , реєстраційного посвідчення про право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 18.02.1973 року Мукачівським міжміським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_4 , записаного в реєстрову книгу за №4755.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , право власності на майно в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 , а саме 1/3 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: Перша Мукачівська державна нотаріальна контора, місце знаходження: м.Мукачево, вул.Соборна, буд.30, Закарпатська область.

Повний текст рішення складений 10.04.2024 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір