КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 487/7545/23
Провадження № 2/488/767/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря - Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2018 року до лютого 2023 року;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , будинок за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,25 ґа, кадастровий :03:000:0780, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- в порядку поділу спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, а саме:

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою:

АДРЕСА_3 ) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будинку за адресою:

АДРЕСА_4 ) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 ґа, кадастровий №:03:000:0780, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

18.12.2023 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

21.02.2024 року представник позивачки звернулася до суду із заявою про залишення позову без розгляду.

27.03.2024 року представник відповідачки звернувся до суду із заявою про компенсацію здійснених відповідачкою витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якій просив стягнути з позивачки на користь відповідачки понесені нею витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду за такими обставинами не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду.

Представник позивачки звернулася до суду із заявою 21.02.2024 року, тобто до початку розгляду справи по суті, таким чином, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину майна повинна бути залишена без розгляду.

Щодо заяви представника відповідачки про компенсацію здійснених відповідачкою витрат, пов`язаних з розглядом справи, то суд зазначає наступне.

За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Тобто, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Між тим, особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 55, ст. 124 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Сам по собі факт залишення позивачкою позову без розгляду не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання до суду заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

В заяві про компенсацію здійснених відповідачкою витрат, пов`язаних з розглядом справи, зазначено, що звертаючись з позовною заявою позивачка приховала, що 14.08.1999 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 та вказаний шлюб було розірвано 08.08.2023 року. Крім того, ОСОБА_3 з 30.05.1997 року перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , який було розірвано 20.09.2019 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва, але належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Також, суд зазначає, що наявний у матеріалах справи відзив не є тим належним та достатнім доказом, який підтверджує необґрунтовані дії позивачки при звернені до суду. Відзив по своїй суті містить лише виклад заперечень проти позову.

Отже, обставин необґрунтованості дій позивачки у зв`язку із зверненням до суду з цим позовом та із заявою про залишення її позову без розгляду не встановлено. Зворотного відповідачкою не доведено.

Відповідно до положень частини третьої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних доказів, які вказують на необґрунтованість дій позивачки відповідачкою не надано.

З огляду на викладені обставини, доводи заяви про компенсацію здійснених відповідачкою витрат суд знаходить необгрунтованими та не вбачає підстав для покладення на позивачку витрат відповідачки на професійну правничу допомогу на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину майна, - залишити без розгляду.

В задоволенні заяви про компенсацію здійснених відповідачкою витрат, пов`язаних з розглядом справи, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду у порядку, встановленому законом, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.І. Селіщева