Справа 206/3503/23
Провадження 2/206/76/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої-судді Плінської А.В.

при секретарі Крижко О.А.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його дітей: неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14.12.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (змінив своє прізвище на ОСОБА_8 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (змінив своє прізвище на ОСОБА_9 ). Певний час у них з відповідачем були добрі, доброзичливі стосунки. Проте, через деякий час після народження другої дитини, у них з`явились проблеми у сімейних стосунках. Зрозумівши, що нічого в них не вийде та вони не зможуть зберегти сім`ю, вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 04.08.2017 року шлюб між ними був розірваний. Цим же рішенням було встановлено, що фактично шлюбні відносини між ними були припинені з вересня 2014 року. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин та по теперішній час діти залишилися проживати разом із нею, відповідач ще деякий час навідувався та бачився з дітьми, проте вже з 2016 року припинив будь-яке спілкування з дітьми та обірвав усі зв`язки з синами. Він не шукає зустрічей з дітьми, не вітає синів зі святами. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач вже понад сім років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Фактично замінив дітям їх біологічного батька її теперішній чоловік ОСОБА_10 . Таким чином, відповідач взагалі втратив інтерес до життя та потреб своїх дітей. Крім того, відповідач перестав підтримувати дітей матеріально, наразі його заборгованість по аліментам становить 99888,33 грн. Отже, враховуючи відсутність у відповідача будь-якого інтересу до власних дітей, не бажання відповідача брати участь у їх вихованні, вважає, що в інтересах дітей позбавити відповідача батьківських прав.

Ухвалою від 03 серпня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 14 грудня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів по справі.

Ухвалою від 08 лютого 2024 року по справі було призначено судово-психологічну експертизу та зупинено провадження по справі.

Ухвалою від 26 березня 2024 року поновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 11 квітня 2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши доводи учасників судового процесу, думку дітей та покази свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб.

Від цього шлюбу вони мають двох синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (змінено прізвище дитини на ОСОБА_8 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (змінено прізвище дитини на ОСОБА_9 ).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року, яке набрало законної сили шлюб між батьками дітей було розірвано.

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із позивачем.

Наказом Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 були стягнені аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.02.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судовий наказ набрав чинності 26 лютого 2020 року.

Відповідно розрахунку за ВП №62535301 заборгованість відповідача зі сплати аліментів за вищевказаним судовим наказом станом на 11.04.2023 року становить 99888,33 грн.

Як вбачається з долучених до позову характеристик:

- неповнолітній ОСОБА_5 є учнем 9-Б класу гімназії №39 ДМР, за час навчання проявив себе як старанний учень. Має добрий загальний розвиток, не має шкідливих звичок. Мама та вітчим приділяють належну увагу вихованню сина. Відвідують батьківські збори, завжди реагують на поради та зауваження класного керівника, співпрацюють з ним. За весь період навчання батько дитини не відвідував школу. З учителями і класним керівником не спілкувався. Не брав участі у вихованні сина;

- неповнолітній ОСОБА_6 є учнем 5-Г класу гімназії №39 ДМР, за час навчання проявив себе як старанний учень. На уроках уважний, активний, сумлінно виконує домашні завдання. У класному колективі має багато друзів. Мама та вітчим приділяють належну увагу вихованню сина. Відвідують батьківські збори, завжди реагують на поради та зауваження класного керівника, співпрацюють з ним. За весь період навчання батько дитини не відвідував школу. З учителями і класним керівником не спілкувався. Не брав участі у вихованні сина.

Ці обставини, окрім письмових доказів підтвердили у судовому засіданні свідки, так свідок ОСОБА_12 пояснила, що діти з батьком не спілкуються з 2016 року. Позивачка ніколи погано не казала дітям про їх батька. Діти вже самі не хочуть спілкуватися з батьком. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що з позивачкою познайомилась у фейсбуці, коли вона шукала порядну жінку для того, щоб забирати дітей зі школи. Рідного батька дітей вона побачила перший раз у суді. Позивачка казала їй, що відповідач не спілкується з синами.

Також у судовому засіданні відповідно до ст. 171 СК України було з`ясовано думку дітей,зокрема:

- неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що з батьком не бачився вже близько 6-ти років та не хоче, щоб батько залишався в його житті;

- малолітній ОСОБА_6 пояснив, що живе разом із мамою, братами та вітчимом. Востаннє батька бачив давно, коли був зовсім маленький. Батько йому не телефонує, не спілкується та не проводить з ним час. Мама про батька ніколи не казала погано. Із вітчимом у нього відносини гарні.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 08.12.2023 №6/11-283 є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі дитини.

Отже, сукупний аналіз наданих доказів та встановлених у судовому засіданні обставин справи свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню синів з огляду на те, що він не піклується про фізичний стан, здоров`я та духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життям.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати синів та матеріально забезпечувати, піклуватися про їх фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

Фактично викладене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та ураховуючи виключно інтереси дітей, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до синів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Питання судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 280-282, 284, 288 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно дітей: неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Плінська А.В.