КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/30219/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4077/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Юзькової О.Л., по справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту місця народження дитини за місцем проживання батьків, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про встановлення юридичного факту місця народження дитини за місцем проживання батьків (а.с. 1-3).

На обґрунтуванням скарги зазначали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. В лютому 2022 року у зв`язку з початком війни, ОСОБА_1 змушена була виїхати з м. Києва у більш безпечне місце, тому, 13 березня 2022 року народжувала дитину у Львівській області, Яворівського району, місто Новояворівськ. Після народження сина ОСОБА_2 , ОСОБА_1 намагалась зареєструвати народження дитини за допомогою сервісу «єМалятко», проте, на той час ця послуга не працювала. Після цього, ОСОБА_1 звернулась до Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Проте, при реєстрації народження дитини останній не було роз`яснено, що вона може зареєструвати народження дитини за місцем проживання батьків чи одного з них. При цьому, перебуваючи в стані стресу через війну, ОСОБА_1 не мала змоги самостійно ознайомитись з законодавством та дізнатися, що вона може зареєструвати народження дитини за місцем проживання батьків чи одного з них, тим паче, що ОСОБА_2 перебував у м. Києві.

Вказували, що коли подружжя дізналось, що місце народження дитини можна було вказати за місцем проживання одного з батьків, то звернулись до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві з проханням внести зміни до актового запису про народження № 206 від 12 квітня 2022 року, складеному Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), змінити місце народження дитини з «Україна, Львівська область, Яворівський район, місто Новояворівськ» на «Україна, місто Київ», проте їм було відмовлено.

Враховуючи викладене, просили встановити юридичний факт, а саме: встановити місце народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батьків - «Україна, місто Київ» (а.с. 1-3).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення місця народження дитини за місцем проживання батьків - відмовлено (а.с. 18-20).

Не погодившись з ухвалою суду, 26 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Івасин О.Р. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження (а.с. 23-26).

На обґрунтування скарги зазначав, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вказував, що у даній цивільній справі відсутній спір про право, а тому, подана заява має розглядатись в порядку окремого провадження. Звертав увагу, що в поданій заяві не оспорювалися дії Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції чи дії Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зазначав, що заявники просять встановити юридичний факт, а саме: встановити місце народження дитини за місцем проживання батьків, тобто, заява стосується лише встановлення юридичного факту (а.с. 23-26).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Івасин О.Р. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, проте, були сповіщені на зазначені ними поштові адреси, у т.ч. адреси електронної пошти із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі наявні докази. Факт належного повідомлення ОСОБА_1 її представник - адвокат Івасин О.Р. підтвердив в судовому засіданні про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Представник Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Логай Ю., представник Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Ворон В., кожна окремо, подали письмові заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності (а.с. 48-71).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту місця народження дитини за місцем проживання батьків, суд першої інстанції виходив з того, що з заявлених вимог вбачається спір про право, тому слід роз`яснити заявникам право звернутись до адміністративного суду за вирішенням публічно-правового спору.

Колегія суддів не погодилась з такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені в Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року (статті 8, 10).

Ця норма кореспондує із статтею 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17.

Встановлення факту народження дитини, у т.ч. народженої на території іншої держави, може бути предметом розгляду національним судом у цивільному судочинстві. Подібні правові висновки, викладені й у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 643/1873/23 (провадження 61-9113св23).

За змістом приписів частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Так, звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили встановити місце народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батьків, а саме «Україна, м. Київ».

Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_2 .. Свідоцтво про народження дитини видано 12 квітня 2022 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів). Місце народження дитини зазначено: Україна, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ (а.с. 12).

Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві було відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження № 206 від 12 квітня 2022 року, складеному Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с 13-16).

В апеляційній скарзі апелянт посилалась на те, що в даній справі відсутній спір про право та в поданій заяві не оспорювалися дії Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції чи дії Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Колегія суддів погодилась з такими доводами апеляційної скарги, а судом першої інстанції належним чином не мотивований висновок щодо наявності спору про право, який має розглядатись адміністративним судом в порядку вирішення публічно-правового спору.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 18 квітня 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова