Справа № 308/5898/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до відповідача ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ про зняття арешту з нерухомого майна.

Вказана позовна заява ухвалою судді від 05.04.2024 залишена без руху, позивачу надано час для усунення недоліків.

Позивачу було вказано на те, що він є власником закінченого будівництвом об`єкту - однокімнатної квартири загальною площею 34 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100. Право власності на квартиру виникло у Позивача на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:- 1828, виданий 21.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В.

Як вказано у позовній заяві ОСОБА_1 , виявив, що на будинок накладено арешт - номер запису про обтяження: 53045197 від 17.0-1.2006 накладений на підставі постанови, серія та номер: б/н, виданої 17.01.2006 Сл. СВ Ужгородського MB УМВС України в Закарпатській обл. На підставі даної постановці внесено запис: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 70820644 від 21.12.2023 ОСОБА_2 . Вид обтяження: арешт нерухомого майна, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2797082 від 17.01.2006

За твердженням позивача він самостійно звернувся до Відповідача з проханням зняти даний арешт , однак отримав відповідь про те , що для цього йому потрібно подати документи в суд.

Разом із тим, на підтвердження наведеному до позовної заяви додано витяг з Державного реєстру речових прав від 21.12.2023, проте, актуального Витягу про право власності на нерухоме майно, а саме щодо якого позивач просить скасувати арешт до суду разом із позовною заявою не додано.

Окрім того, як вбачається із доданих до позовної заяви додатків, а саме: копія договору купівлі-продажу квартири, копія Витягу про реєстрацію права власності такі не завірені належним чином.

Таким чином, заявнику вказано на необхідність надати до суду належним чином завірені якісні копії документів.

Окрім того в ухвалі зазначено, що в позовній заяві вказано що до позовної заяви додано наступні додатки:

«Додатки подані в двох екземплярах: Договір купівлі-продажу квартири; Звернення з проханням зняти арешт та відповідь Відповідача на дане звернення; Витяг про реєстрацію права власності.

Разом із тим, суд вважає за необхідне констатувати, що в додатку до позовної заяви відсутні всі наведені в позовній заяві додатки, а саме: Звернення з проханням зняти арешт та відповідь Відповідача на дане звернення. При цьому на вказані документи міститься посилання і в тексті самої позовної заяви при обґрунтуванні позовних вимог.

У позовній заяві вказано на те, що спір немайнового характеру. Згідно позовних вимог, позивач просить суд:

«Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100 шляхом скасування арешту номер запису про обтяження: 53045197 від 17.01.2006 накладений на підставі постанови, серія та номер: б/н, виданої 17.01.2006 Сл. СВ Ужгородського MB УМВС України в Закарпатській обл., та виключити запис індексний номер: 70820644 від 21.12.2023 вчинений ОСОБА_2 , Вид обтяження: арешт нерухомого майна, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2797082 від 17.01.2006 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.»

Так, позивачу вказано на необхідність сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Окрім того, вказано позивачу і на те, що ним в порушення п.1 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не вказано повністю його адресу проживання, оскільки вказано вулицю та населений пункт, однак не вказано район.

Позивачем було подано до суду заяву зареєстровану 11.04.2024 року з копіями документів на виконання вказаної вище ухвали, у заяві вказано точну адресу позивача, сплачено судовий збір.

Разом із тим, серед долучених документів додано відповідь Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що адресована позивачу по справі ОСОБА_3 . Зі змісту якої вбачається, що надати запитувану позивачем інформацію не має можливості, у зв`язку з тим, що кримінальна справа №1100506 згідно якої слідчим СВ Ужгородського MB УМВС України в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 не рахується за СВ Ужгородського РУП ГУНТТ в Закарпатській області. При цьому позивачу вказано на те, що для вирішення питання про зняття арешту та отриманням інформації йому необхідно звернутися до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області та до Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області.

Разом із тим, матеріали позовної заяви не містять доказів того, що позивач з метою з`ясування вказаного питання а саме для вирішення питання про зняття арешту звертався до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області.

Позивачем не надано відомостей того, що ним вчинялися дії щодо з`ясування того де на даний час перебувають матеріали кримінального провадження в межах якого на майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 було накладено арешт та про прийняте по вказаній кримінальній справі кінцевого рішення, та відповідно відсутні відомості про неможливість вирішення питання про зняття арешту.

Відомості або інформація про закриття провадження, чи про його розгляд у суді, ухвалення судом вироку за результатами розгляду кримінальної справи матеріли додані на виконання ухвали без руху не містять.

Так, суд зауважує на тому, що відповідно п.21.1 Постанови Великої Палати Верховного суду України від 30.06.2020 по справі №727/2878/19, спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Відповідно п.21.4 Постанови якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

Тобто, п.42 Постанови Великої Палати Верховного Суду визначено, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порядок скасування арешту майна, накладеного врамках кримінального провадження, передбачений ст. 174 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Крім того, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення за кримінальним провадженням, яким закінчується судовий розгляд, вирішує й питання про скасування арешту майна.

Зважаючи на викладене, питання про накладення та зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження, а оцінка відповідності дій слідчого при проведенні слідчих дій, зокрема законності накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

Натомість, постанови про накладення арешту суду не надано, чи було відкрито виконавче провадження на підставі даної постанови не зазначено, як саме було вирішено кримінальну справу в рамках якої було накладено арешт та чи було виконано рішення суду не зазначено та доказів з приводу цього питання не надано.

Накладений на майно арешт може бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, або у разі закриття кримінальної справи відповідно до ст. 214 КПК України 1960 року.

У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першою статті 214 КПК України 1960 року підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.

Відомостей про зняття арешту на підставі рішення слідчого або звернення до органу досудового слідства із відповідною заявою про зняття арешту матеріали справи не містять.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З огляду на викладене, позивач має повно обгрунтувати викладені обставини з посиланням на докази, що їх підтверджують, та надати докази того, чи триває або закінчено досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно, чи накладався арешт в рамках такого кримінального провадження.

Разом з тим, позивач не зазначає чи арешт накладено в період дії КПК України 1960 року, чи розгляд справи триває, чи кримінальне провадження передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, не надає жодних відомостей щодо того, чи закрито кримінальне провадження, або розглянуто таке в суді з ухваленням судом рішення за результатами розгляду кримінальної справи, не зазначає чи арешт накладений на майно особи, яка є учасником кримінального провадження або не була таким учасником провадження, що з огляду на наведене вище позбавляє суд можливості встановити юрисдикційну підсудність даної справи та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ про зняття арешту з нерухомого майна,- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош