Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1747/23 Головуючий у 1-й інст. Саланда О. М.
Категорія 76 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 283/1747/23 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовича до Товариства з обмеженої відповідальністю «Домобудівельна Компанія «Фундамент» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженої відповідальністю «Домобудівельна Компанія «Фундамент»на заочне рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2023 року,ухвалене під головуванням судді Саланди О.М. у м. Малині,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Васильєв П.С. звернувся із даним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженої відповідальністю «Домобудівельна Компанія «Фундамент» (далі ТОВ «Домобудівельна Компанія «Фундамент», Товариство, Відповідач) на користь позивача 122 801,99 грн заборгованості по заробітній платі, 19 000 грн компенсації за 28 днів не використаної відпустки, 733 862,22 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 175 862, 84 судових витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з березня 2018 року по 05 липня 2023 року ОСОБА_1 працював у відповідача. За період із вересня 2021 року по лютий 2022 року (включно) роботодавець має перед позивачем борг по заробітній платі у розмірі 122 801,99 грн, не виплачена компенсація за 28 днів відпустки у розмірі 19 000,00 грн, що разом становить 141 801,99 грн, які йому отримати у позасудовому порядку не вдалось.

Для розрахунку середнього заробітку взято період: липень 2021 року - серпень 2021року, оскільки розмір середньоденної заробітної плати за його розрахунком становить - 1069,77 грн. Представник позивача зазначав, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню із відповідача на користь ОСОБА_1 становить 733862,22 грн.

Заочним рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» на користь ОСОБА_1 компенсацію за 28 днів відпустки у розмірі 19 000,00 грн та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців в розмірі 138 000,33 грн без урахування податків та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі, Товариство просить рішення суду в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 125 600,26 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог позивача відмовити повністю. В іншій частині заочне рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув із відповідача ці кошти, оскільки вказаний розмір є неспівмірним із ціною позову (позов задоволено частково в розмірі 157 000,33 грн), зі складністю справи, з даним обсягом адвокатських послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат за кількістю послуг.

Звертають увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що ця справа не є складною, та, відповідно, не потребує значного часу для професійного адвоката для формування правової позиції та складання позовної заяви. До того ж позивачем не надано доказів, що підтверджують понесені відповідачем судові витрати у розмірі 125 600,26 грн.

Зазначають, що подані представником позивача квитанції на підтвердження оплати позивачем адвокатських послуг не є належними та допустимими доказами їх сплати, оскільки останні не містять відповідного застереження у призначенні платежу та, відповідно, можуть підтверджувати будь які витрати позивача за іншими зобов`язаннями перед його представником.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та, відповідно, зробив висновки які не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим заочне рішення в частині витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Від ОСОБА_1 та його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню частині 2 статті 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи витрати на правничу допомогу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 згідно укладеної угоди сплачує на користь адвоката Васильєва П.С. 20% від суми коштів (боргу), визначних судом у рішенні за наслідками розгляду позову, що з урахуванням часткового задоволення позовних вимог складає у сумі 125600,26 грн.

Колегія суддів не погоджується повністю з висновками місцевого суду при вирішенні цього питання, з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 статті 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина перша та друга статті 137 ЦПК України).

Отже, у Цивільному процесуальному кодексі України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 правову допомогу на підставі договору про надання юридичних послуг від 11.07.2023 надавав адвокат Васильєв П.С. (а.с.26, 28).

Додатковою угодою до договору про надання юридичних послуг адвокатом від 11 липня 2023 року передбачено, що гонорар адвоката складає 20% від суми коштів (боргу), визначних судом у рішенні за наслідками розгляду позову (а.с.27).

Із заочного рішення вбачається, що позов задоволено частково і на користь позивача із відповідача в цілому стягнуто 157 000,33 грн, отже з урахуванням 20%, як передбачено зазначеною вище додатковою угодою, сума виплат на правничу допомогу становитиме 31 400,06 грн.

За приписами частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дане рішення в означеній частині підлягає зміні із зменшенням стягнутих витрат на правничу допомогу з 125 600,26 грн до 31 400,06 грн. У решті рішення суду не оскаржується, тому відсутні правові підстави для його перегляду судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю «Домобудівельна Компанія «Фундамент»задовольнити частково.

Заочне рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2023 року у частині стягнення судових витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши розмір стягнення із Товариства з обмеженої відповідальністю «Домобудівельна Компанія «Фундамент» на користь ОСОБА_1 цих витрат із 125 600,26 грн до 31 400,06 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді