05.04.2024 Справа № 363/7237/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судових засідань Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Шило Олександр Степанович про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Перепелиці О.В. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Шило Олександр Степанович про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачка займається на теперішній час оформленням своїх спадкових прав після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно, на яке позивачка є єдиним спадкоємцем за законом згідно черговості спадкування як рідна онучка ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає (згідно ст.ст. 1216-1218, 1222, 1258, 1265, 1268-1270 ЦКУ). Зокрема, позивачка 04.11.2022 р. направила до Вишгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, зареєстрованої за №669, на підставі якої була заведена спадкова справа до майна вищевказаної померлої бабусі ОСОБА_2 за №269/2022 (справу заведено державним нотаріусом Вишгородської ДНК Шило О.С.) Згідно із заявою позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину від 19.09.2023 р. після смерті бабусі ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .Приймаючи вищевказану заяву із необхідними для цього документами, державний нотаріус Вишгородської ДНК Шило О.С. виніс постанову від 19.09.2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії на тій підставі, що існують розбіжності в документах на дану квартиру. Таким чином, у даній постанові про відмову у вчинене нотаріальної дії зазначив, що 08.09.2023 р. КП «Вишгородське БТІ» вказано, що квартира належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, однак, при аналізі правовстановлювального документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого Вишгородською міською радою 11.03.2003 р. на квартиру було виявлено помилку де зазначено, квартира належить спадкодавцю на праві приватної, спільної сумісної власності. Оскільки в позасудовому порядку успадкувати майно позивачка не має можливості, звернулась до суду з даною заявою.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання та витребувати від Державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Шила Олександра Степановича (07301, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1) (07301, м. Вишгород, пл. Шевченка, належним чином завірену копію спадкової справи № 269/2022 до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від міського голови Момота О. до суду надійшло клопотання, в якому просить розглядати цивільну справу без участі представника Вишгородської міської ради на підставі поданих документів та наявних у суду матеріалів.

Третя особа державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Шило О. С. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим від 03 серпня 2022 року.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого Вишгородською міською радою 11 березня 2003 року, на підставі розпорядження виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 41 від 11 березня 2003 року, у тексті зазначеного свідоцтва зазначено, що ОСОБА_2 на праві приватної, спільної сумісної власності належала квартира, загальною площею 45,70 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до довідки № 926 від 08.09.2022 року КП "Вишгородське бюро технічної інвентаризації» убачається, що право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року зареєстровано у книзі № 43 під № 43/46, реєстраційний № 1489129 за ОСОБА_2 форма власності приватна.

Згідно листів Вишгородської міської ради № 02-14/2574 від 12.10.2023 року та № 02-14/2633 від 19.10.2023 року відповідно до розпорядження виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 41 від 11 березня 2003 рокуквартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 передана безоплатно у власність ОСОБА_2 .. В свідоцтві про право власності на зазначену квартиру має бути вказано, що дана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Тож з аналізу вищезазначених документів, судом установлено, що на момент смерті ОСОБА_2 їй на праві приватної власності належала квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

04 листопада 2022 року Вишгородською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 269/2022.

Матеріалами спадкової справи № 269/2022 підтверджується, що 04 листопада 2022 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від спадкоємця ОСОБА_1 , якою вона прийняла спадщину за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті бабусі ОСОБА_2 .

З довідки виданої Вишгородською міською радою№ 903 від 12.09.2023 року вбачається, що на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 з 21.01.1964 року по 26.09.2022 року була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна, що відкрилася після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 269/2022 від 04 листопада 2022 року.

19 вересня 2023 року ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності звернулася до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0024 га, кадастровий номер :01:192:0520, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район,м. Вишгород, гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та квартиру АДРЕСА_2 .

19 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0024 га, кадастровий номер :01:192:0520, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район,м. Вишгород, гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Шилом О.С. від 19.09.2023 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відмовлено, оскільки при аналізі правовстановлюючого документа було виявлено помилку, де зазначено, що квартира належить спадкодавцю на праві приватної, спільної сумісної власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Судом установлено, що померлій ОСОБА_2 належала квартира АДРЕСА_3 , однак виникли розбіжності у правовстановлюючих документах на неї, що перешкоджає позивачу здійсненню права спадкування майна і отриманню свідоцтва про право на спадщину.

Отже позивач в суді довів, що право на квартиру належало спадкодавцеві, а відтак має бути ним успадковане.

Оскільки позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку у зв`язку з виявленням помилки правовстановлюючого документу на майно, визнання за нею права на спадкування має відбутися в суді.

Відтак, за позивачем слід визнати право власності на квартиру загальною площею 45,70 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відтак, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню.

Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 11 250 000,00 гривень, на підставі: копій договору про надання правової допомоги № 01цс/2309 від 23.09.2023 року; додаткової угоди від 24.09.2023 року до договору про надання правової допомоги № 01цс/2309 від 23.09.2023 року; акту приймання передачі надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 01цс/2309 від 23.09.2023 року; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1272056. Загальна вартість правової допомоги складає 11 250 000,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала про те, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вирішував питання обов 'язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 250 000,00 грн., який є завищеним.

За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача.

Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Шило Олександр Степанович про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру загальною площею 45,70 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з Вишгородської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 140 (дев`ять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з Вишгородської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адресареєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Вишгородська міська рада, , адреса: 07300, Київська обл., Вишгородський р-н., м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1.

Третя особа: Державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Шило Олександр Степанович, 07301, Київська обл., Вишгородський р-н., м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1.

Суддя Д.А. Свєтушкіна