Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.03.2024 Справа №607/21894/23 Провадження №2/607/591/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш Ольга Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10 березня 2023 року.

Родинні відносини покійної ОСОБА_2 та позивачки підтверджується свідоцтвом про народження.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема, право на вклад з відсотками, що зберігаються в ТВБВ № НОМЕР_2 філії ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» смт. Михайлівка Запорізької області, компенсаційні рахунки: № 915514707, залишок 5 646,84 грн; № 91551100, залишок 1 373,83 грн, та всіх інших компенсаційних виплат, що підтверджуються довідкою виданою банком 19 травня 2008 року за № 1208, з усіма відсотками які будуть нараховані на день видачі цих вкладів.

27 листопада 1996 року ОСОБА_2 склала заповіт серії ААВ № 047374, яким вона все своє майно, де б воно не було з чого б не складалось, все те що по закону буде належати їй на день її смерті заповіла своїй єдиній донці ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької Державної нотаріальної контори Задачиною Н. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2-4509.

Про те, що ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , остання не знала, адже з покійною були зареєстровані та проживали за різними адресами.

У жовтні 2023 року, під час прибирання у квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , серед інших документів, позивачка виявила заповіт на своє ім`я. Ознайомившись зі змістом заповіту, з метою оформлення спадкових прав за заповітом ОСОБА_1 одразу звернулась в усній формі до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш Ольги Миколаївни із наміром подати заяву про прийняття спадщини. Однак, у прийнятті спадщини їй відмовлено та роз`яснено право звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що вбачається з відповіді № 91/01-16 від 31 жовтня 2023 року.

Необізнаність позивачки про наявність заповіту перешкодила їй вчасно звернутись до нотаріальної контори. Такі причини є поважними і не залежали від її волі.

Особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 сг. 1272 ЦК України.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (відповідні сільські, селищні, міські ради).

Інших спадкоємців, як слідує з заповіту крім позивачки немає, на день відкриття спадщини тобто станом на 09 березня 2023 року осіб зареєстрованих та проживаючих зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 не було, що підтверджується довідкою № 131 від 27 жовтня 2023 року. Тому позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті її матері ОСОБА_2 .

З причин необізнаності про існування заповіту, ОСОБА_1 просить визначити їй додатковий строк в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2023 року відкрито провадження у справі № 607/21894/23, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

13 грудня 2023 року судом постановлено протокольну ухвалу про залучення до участі в справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш Ольгу Миколаївну в якої також запитано інформацію про те, чи заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та чи складалися цим спадкодавцем заповіти.

06 лютого 2024 року приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш О. М. надіслала суду інформацію про те, що нею спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, та надала інформаційні довідки зі спадкового реєстру.

08 лютого 2024 року суд протокольною ухвалою закрив підготовче судове засідання з розгляду справи № 607/21894/23 та призначив справу до розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Тернопільської міської ради Черніцький В. Р. у судове засідання не з`явився проте надіслав клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, при вирішенні позову покладався на думку суду.

Третя особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш О. М. в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду листа про розгляд справи у її відсутності, по наявних у справі документах.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши зміст позовної заяви, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 5-1970, виданого держаним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміною Т. В., ОСОБА_2 успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на вклади з відсотками, що зберігаються в ТВБВ №10007/0215 філії - ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» смт. Михайлівка Запорізької області, компенсаційні рахунки: № 915514707, залишок 5 646 грн 84 коп.; № 91551100, залишок 1 373 грн 83 коп. та всіх інших компенсаційних виплат, що підтверджуються довідкою виданою банком 19 травня 2008 року за № 1208, з усіма відсотками які будуть нараховані на день видачі цих вкладів. Загальна сума вкладів 7 020,67 грн.

27 листопада 1996 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склала заповіт в якому все майно заповіла ОСОБА_1 . 27 листопада 1996 року цей заповіт посвідчено ОСОБА_4 , державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори-2, зареєстровано в реєстрі за № 2-4509.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що слідує із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 березня 2023 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 485.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22 липня 1967 року, виданого Шевченківським р-б ЗАГС.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 16 лютого 1991 року відділом ЗАГС міськвиконкому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , 16 лютого 1991 року уклали шлюб про що зроблено запис № 211. Після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8 .

Згідно довідки ДП Авторитет № 131 від 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується відміткою у паспорті позивачки, щодо місця реєстрації.

Як вбачається з довідки ДП «Східний масив» № 132 від 27 жовтня 2023 року померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Інших осіб які б були зареєстровані за тією адресою не зазначено.

ОСОБА_1 усно звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш О. М. щодо відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на що отримала роз`яснення про те, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що вбачається з листа № 91/01-16 від 31 жовтня 2023 року приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш О. М.

Згідно Інформаційних довідок № 75696355, № 75696179 зі Спадкового реєстру від 05 лютого 2024 року, які надала приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш О. М., спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася; від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , посвідчено заповіт Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-4509, бланк № ААВ 047374, місце зберігання якого Запорізький обласний держаний нотаріальний архів Запорізької області.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 61320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20.

Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 підтвердив та конкретизував в контексті заповіту правовий висновок Верховного Суду України, зроблений у справі № 6-1320цс17 (постанова від 23 серпня 2017 року), щодо частини третьої статті 1272 ЦК України, який передбачає, що правила цієї правової норми про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність особи про існування заповіту, за умови встановлення судом цього факту, є критерієм для застосування частини третьої статті 1272 ЦК України.

Також до виниклих між сторонами правовідносин підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, де зазначено, що виходячи з встановлених належним чином обставин цієї справи, - об`єктивна необізнаність про існування заповіту, яка належним чином встановлена та не спростована, є підставою для визнання судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У постанові від 06 жовтня 2022 року (справа № 309/2047/20) Верховний Суд підтримав вищенаведену позицію та наголосив на тому, що факт наявності копії заповіту, зробленої з його оригіналу, а не дублікату, може бути підставою для сумнівів у тому, що позивач не знав про заповіт, але в силу вимог глави 5 ЦПК України цей сумнів сам по собі не доводить відповідний факт та може бути підставою для відповідного припущення, яке як доказ відповідно до умов частини шостої статті 81 ЦПК України не може бути застосоване. Судами попередніх інстанцій не встановлені обставини, які б однозначно спростували твердження позивача, що він знайшов копію зазначеного заповіту у 2020 році після відповідного звернення до нього нотаріуса.

Необізнаність позивачки ОСОБА_1 про існування заповіту, складеного спадкодавцем ОСОБА_2 та посвідченого 27 листопада 1996 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Задачиною Н. В., який зареєстровано в реєстрі за № 2-4509, місце його зберігання - Запорізький обласний держаний нотаріальний архів Запорізької області; відсутність інших спадкоємців, які б спадкували майно після смерті ОСОБА_2 , що слідує з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75696355 від 05 лютого 2024 року; відсутність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_2 в сукупності вказують на: відсутність у нотаріуса обов`язку перевірити наявність заповіту спадкодавця та вжити заходів щодо повідомлення спадкоємців за заповітом про його існування; поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом позивачкою.

Отож, в ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент смерті із спадкодавцем не проживали та не була обізнана про складений на її користь заповіт. Про існування заповіту позивачка дізналася у жовтні 2023 року та звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш О. М. щодо відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , однак ОСОБА_1 було роз`яснено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, що і стало причиною звернення останньої до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд доходить до переконання, що позивачка через необізнаність про заповіт, з поважних причин пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, шляхом визначення позивачці додаткового строку у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що позивачка не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 293, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Листопадова, буд. 5, м. Тернопіль, 46001.

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш Ольга Миколаївна, адреса місцезнаходження: вул. За Рудкою, буд. 31, прим. 2, м. Тернопіль, 46003.

Повний текст рішення суду складено 18 березня 2024 року.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.