Справа № 209/1698/20
Провадження № 2/209/38/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Рябухи Н.В.,

представника позивача - адвоката Яцина О.І.,

представника відповідача - адвоката Шишкіна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Треті особи - ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Аміка-Україна» про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

02 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ТОВ «Аміка-Україна» про стягнення боргу.На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є сторонами угоди про реструктуризацію заборгованості (позики) від 01.03.2018 року, у період 2016 2017 р.р. отримали від нього у позику грошові кошти на загальну суму більше ніж 2 500 000 грн. у рівних частинах кожний. Станом на 01.03.2018 року загальна сума їх боргу по поверненню йому позики склала 2 500 000 грн., в рівних частинах, тобто сума боргу кожного склала по 1 250 000 грн., що було відображено в укладеній з вказаними громадянами угоді про реструктуризацію заборгованості (позики). До цього часу ОСОБА_3 свою частину боргу погасив, а заборгованість ОСОБА_2 складає 835 грн. 00 коп.Отже, фактично в даному випадку відбулась новація боргу, шляхом укладення з громадянами ОСОБА_2 і. ОСОБА_3 зазначеної угоди про реструктуризацію заборгованості (позики) від 01.03.2018 року, за домовленістю сторін борг, що виник із інших договорів, був замінений позиковим зобов`язанням. При цьому, згідно з п.2 вказаної угоди всі розписки та договори, складені до 01.03.2018 р., вважаються втратившими силу, тому станом на цей час основним документом, який підтверджує наявність боргу відповідача є саме угода про реструктуризацію заборгованості (позики) від 01.03.2018 року. Між тим, до цього часу відповідач взяте на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти в сумі 835 000 грн. 00 коп. не повернув, документи про часткове повернення боргу у нього відсутні, так як знаходяться у відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на його, ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) користь суму боргу по поверненню позики у розмірі 835 000 (вісімсот тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. і судові витрати у розмірі 8350 (вісім тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2020 року позовну заяву було залишено без руху.

15.06.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.09.2020 року підготовче судове провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.10.2020 року залучено у якості третьої особи - ОСОБА_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2020 року продовжено ОСОБА_2 процесуальний строк для пред`явлення зустрічного позову; прийняти та об`єднати в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсною угоди про реструктуризацію заборгованості; залучено у якості третьої особи за зустрічним позовом - ОСОБА_3 ; здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

30.12.2020 року на адресу суду від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшла заява про залишення зустрічної позовної заяви без руху та відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.01.2021 року підготовче судове провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.03.2021 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аміка-Україна».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.05.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ТОВ «Аміка-Україна» про стягнення боргу - залишено без розгляду та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсною угоди про реструктуризацію заборгованості - залишено без розгляду.

22.06.2022 року від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 20.05.2022 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року задоволено апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 . Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року в оскаржуваній частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ТОВ «Аміка-Україна» про стягнення боргу скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.10.2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2023 року підготовче судове провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яцина О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити в повному обсязі, посилаючись на те, що на даний час борг не сплачений, а позов був сформований на підставі розписок про отримання коштів та договорів. Крім того зазначив, що розмір боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 підтверджується двома розписками та угодою про укладання договору поруки, в якому була встановлена сума, більш детального розрахунку та акту передачі матеріальних цінностей кредитору вони не мають.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шишкін В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що ОСОБА_2 не сплачував заборгованість у зв`язку із відсутністю нормативної бази та відсутністю багатьох документів, а договір був не про реструктуризацію заборгованості, а договір новації, одне боргове зобов`язання змінили на інше, відповідно вважає, що договір є пустим та його не можливо виконати.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Аміка-Україна» в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 була укладена угода про реструктуризацію заборгованості (позики). Вказана угода була укладена в письмовому вигляді та особисто підписана сторонами угоди (а.с. 4).

Згідно п. 1 Угоди, на 01.03.2018 року залишається невиплаченою кредитору загальна заборгованість дебіторів із позики грошових коштів у розмірі 2 500 000 грн., у рівних частках по 1 250 000 грн. кожним із дебіторів. Зазначена сума коштів була отримана дебіторами від кредитора до укладання цієї угоди.

Згідно п. 2 Угоди, всі розписки та договори поруки, а також договори позик за пов`язаними юридичними особами, складені до 01.03.2018 року, вважати такими, що втратили чинність.

Згідно п. 4 Угоди, забезпеченням гарантії повернення боргу є товарно-матеріальні цінності, передані кредитору, згідно з актом приймання-передачі наведеним у додатку № 1 до цієї угоди. Цей товар отримано кредитором на відповідальне зберігання дебіторів.

Згідно п. 5 Угоди, дебітори зобов`язуються погасити частину зазначеного вище боргу на суму 2 000 000 грн. до 31.12.2018 р., перш за все, за рахунок реалізації товарно-матеріальних цінностей, що перебувають на відповідальному зберіганні у кредитора.

Згідно п. 6 Угоди, дебітори зобов`язуються погасити іншу частину боргу на суму 500 000 грн. до 31.12.2019 р.

Згідно п. 8 Угоди, протягом терміну дії цієї угоди (до 31.12.2019 р.) кредитор зобов`язується не подавати позовні заяви до суду на стягнення заборгованості.

На підтвердження отримання зазначених коштів ОСОБА_2 написав розписку від 30.05.2017 року, в якій йдеться про отримання ним від позикодавця ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 250 000 грн., яку зобов`язався повернути до 30.09.2017 року (а.с. 14).

Відповідно до копії розписки від 21.07.2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 570 000 грн., яку зобов`язався повернути до 31.12.2017 року (а.с. 96).

Відповідно до копії розписки від 21.07.2017 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 571 000 грн., яку зобов`язався повернути до 31.12.2017 року (а.с.97).

Відповідно до копії розписки від 30.05.2017 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 250 000 грн., яку зобов`язався повернути до 30.09.2017 року (а.с.98).

19 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аміка України», в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір № 19 про надання поворотної фінансової допомоги, який був погоджений із засновниками ТОВ: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 99-100), згідно якого позикодавець надав підприємству поворотну фінансову допомогу частинами в національній валюті України в межах суми 400 000,00 гривень, без ПДВ, на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується, на строк до 31 грудня 2017 року. Перша частина поворотної фінансової допомоги надається позикодавцем впродовж 5 робочих днів з дати підписання даного договору (п.п. 2.1., 2.2., 2.4. договору).

Згідно копії квитанції про оплату № 6983413 від 19.04.2017 року ОСОБА_1 перерахував ТОВ «Аміка України» 300 000,00 гривень (а.с. 107).

Відповідно до протоколу № 04/17-01 загальних зборів учасників ТОВ «Аміка України» від 19 квітня 2017 року (а.с. 104) було вирішено укласти з ОСОБА_1 договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в межах суми 700 000 гривень та укласти з ОСОБА_1 договір застави на суму не більше ніж 1 000 000 гривень у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

03 липня 2017 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аміка України», в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір № 307 про надання поворотної фінансової допомоги, який був погоджений із засновниками ТОВ: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 101-103), згідно якого позикодавець надав підприємству поворотну фінансову допомогу частинами в національній валюті України в межах суми 200 000,00 гривень, без ПДВ, на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується, на строк до 31 грудня 2017 року. Перша частина поворотної фінансової допомоги надається позикодавцем впродовж 5 робочих днів з дати підписання даного договору (п.п. 2.1., 2.2., 2.4. договору).

Згідно копії квитанції про оплату № 7620048 від 03.07.2017 року ОСОБА_1 перерахував ТОВ «Аміка України» 160 000,00 гривень (а.с. 108).

Згідно копії квитанції про оплату № 7636267 від 05.07.2017 року ОСОБА_1 перерахував ТОВ «Аміка України» 10 100,00 гривень (а.с. 109).

Окрім того, 03 липня 2017 року між кредитором ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань ТОВ «Аміка України», що виникли з Договір № 19 про надання поворотної фінансової допомоги від 19.04.2017 р., та №307 про надання поворотної фінансової допомоги від 03.07.2017 р., які були укладені між кредитором та боржником (а.с. 105).

03 липня 2017 року між кредитором ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань ТОВ «Аміка України», що виникли з Договір № 19 про надання поворотної фінансової допомоги від 19.04.2017 р., та №307 про надання поворотної фінансової допомоги від 03.07.2017 р., які були укладені між кредитором та боржником (а.с. 106).

З матеріалів справи встановлено, що після укладення Угоди про реструктуризацію заборгованості (позики) від 01.03.2018 року ОСОБА_3 свою частину боргу перед ОСОБА_1 погасив, а ОСОБА_2 свою частину боргу перед позивачем не погасив, та має заборгованість в розмірі 835 000,00 гривень.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: "за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.08.2019 у справі № 369/3340/16-ц.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на досліджені судом докази, наявні у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами у належній формі укладено угоду про реструктуризацію заборгованості (позики) від 01 березня 2018 року, проте відповідач ОСОБА_2 порушив свої зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів, вчинена сторонами письмова форма договору та розписки не лише є доказом факту укладення договорів, а й факту передачі грошової суми позичальнику. Своїм підписом відповідач засвідчив, що його волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає його внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін.

Враховуючи фактичні обставини справи, керуючись принципом диспозитивності, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за угодою про реструктуризацію заборгованості (позики) від 01 березня 2018 року в розмірі 835000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 8350 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-82, 89, 141, 142, 258-263, 273, 274, 352-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ), Треті особи: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_5 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Аміка-Україна» (код за , місцезнаходження: 51831, Дніпропетровська область Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Індустріальна, буд. 9Б), про стягнення боргу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) заборгованість за угодою про реструктуризацію заборгованості (позики) від 01.03.2018 року у розмірі 835000,00 (вісімсот тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 8350 (вісім тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 12.04.2024 року.

Суддя Т.О. Решетник