МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. Справа №370/2339/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_3 , відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 205 949,79 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що вироком Макарівського районного суду м. Києва від 21.01.2022 у справі № 370/2532/21 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн. у зв`язку із умисним пошкодженням транспортного засобу HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу на загальну суму 205 106,71 грн.

Вказує, що він є потерпілим від дій ОСОБА_2 та станом на день звернення до суду із позовом спричинена відповідачем шкода позивачу відшкодована не була.

Розмір спричиненої шкоди підтверджується висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 565/10-21 та дорівнює 205 106,71 грн.

Окрім цього, позивачем були понесені витрати на оплату послуг евакуатора у розмірі 843,08 грн.

Тому позивач звернувся для захисту своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 27.09.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 27.09.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 22.11.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 735. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що вироком Макарівського районного суду Київської області від 21.01.2022 у справі № 370/2532/21, який був змінений ухвалою Київського апеляційного суду від 18.10.2022, обвинуваченого ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді штрафу на користь Держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000,00 грн.

Дані обставини підтверджуються інформацією із ЄДРСР.

Відповідно до вироку Макарівського районного суду Київської області від 21.01.2022 у справі № 370/2532/21, досудовим розслідуванням було встановлено, що 10.10.2021 року близько 23.00 години, обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 в салоні автомобіля служби максі «Uber» марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_1 , за кермом якого перебував водій потерпілий ОСОБА_5 , рухався у вказаному автомобілі в напрямку села Голосків Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Того ж дня, 10.10.2021 року близько 23.00 години, під час руху по автодорозі Київ-Чоп в селі Копилів Бучанського району Київської області, між ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого водій ОСОБА_5 зупинив автомобіль на узбіччі даної дороги по АДРЕСА_1 , по руху в напрямку міста Житомир, неподалік від зупинки громадського транспорту, після чого повернув ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені останнім за проїзд, відмовившись продовжувати рух та вийшов із салону автомобіля. Вслід за ним із салону автомобіля вийшов ОСОБА_2 який продовжуючи конфлікт, завідомо знаючи, що знаходиться в громадському місці, а саме на автодорозі із великою кількістю проїжджаючих транспортних засобів, ігнорую існуючи в суспільстві загальноприйняті норми та правила поведінки, моралі та добропристойності, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з прямим умислом, з особливою зухвалістю, з метою провчити ОСОБА_5 , усвідомлюючи перебування в громадському місці у присутності сторонніх осіб, діючи під малозначним приводом, нічого не пояснюючи, металевим прутом, який знайшов на землі на узбіччі автодороги, наніс удари по кузову автомобіля марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , а також по вітровому задньому та бічному склу даного автомобіля, пошкодивши його.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини пошкодження 10.10.2021 ОСОБА_2 автомобіля марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 є встановленими, вина останнього є доведеною та не потребує доказуванню під час розгляду даної справи.

Згідно із висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 565/10-21 від 23.10.2021 вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу) завданого власнику транспортного засобу HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 становить 205 106,71 грн. (а.с. 9-46).

Між сторонами склалися відносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

- неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

- наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України);

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

- вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Тобто частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У даному випадку, неправомірність дій відповідача, вина відповідача, наявність шкоди завданої власнику транспортного засобу HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою встановлено вироком суду.

Окрім цього, розмір завданої шкоди вставлений висновком експерта та який відповідачем не спростований.

При цьому, для вирішення заявлених позовних вимог суду слід дати відповідь на питання, чи є позивач власником транспортного засобу у розумінні вимог закону, а отже і потерпілим від кримінального правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності зареєстрований за ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», дата реєстрації 02.07.2021 (а.с. 22).

При цьому, 27 травня 2021 року між ОСОБА_1 (лізингоодержувач) та ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» (лізингодавець) укладено договір фінансового лізингу № 9830-AR-UB2-FL (який не був посвідчений нотаріально), за умовами якого ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» зобов`язалось набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (транспортний засіб HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 ), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно договору (а.с. 42).

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг».

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу.

Отже, з урахуванням того, що на договір фінансового лізингу розповсюджуються норми ЦК України, які регулюють відносини з приводу купівлі-продажу, тому відповідно до статті 203 ЦК України такий договір укладається у письмовій формі, а у випадку участі в ньому фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то, згідно з частиною другою статті 799 ЦК України, договір підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1551цс16, від 18 січня 2017 року у справі № 6-648цс16, Верховним Судом у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 404/4702/18-ц (провадження № 61-8629св19).

Аналізуючи викладені вище положення цивільного законодавства України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов висновку про те, що договір фінансового лізингу від 27.05.2021 є нікчемним, оскільки сторонами не додержано вимог закону про нотаріальне посвідчення договору.

Нікчемний правочин розглядається з точки зору права як такий, що юридично не мав місця, не створив будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені.

Таким чином, за договором фінансового лізингу від 27.05.2021 позивач не набув права власності на майно, а тому останній не є його власником.

При цьому, та обставина, що позивач не є власником транспортного засобу HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 вказує на те, що останньому і не може бути завдана майнова шкода шляхом пошкодження даного транспортного засобу, а тому позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу є необґрунтованими.

З цих же підстав суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування витрат на оплату послуг евакуатора у розмірі 843,08 грн.

Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 268, 354-355, 430 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2024 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Л.В. Білоцька