Справа № 570/4386/23
Провадження № 2/497/237/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023 року представник позивача - адвокат Кузь Ю.С., який здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВК №1098410 від 10.08.2023 року (а.с.15), звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу Болградського районного суду Одеської області від 11 січня 2023 року по справі №497/21/23 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, а стягувати з нього аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу). Позовні вимоги мотивує тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачкою та під час проживання у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з позиача на підставі судового наказу було стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але на сьогодні склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме через скрутне матеріальне становище. Останні два роки він не має постійної роботи, не працевлаштований та не отримує жодного заробітку. Так як він не має постійного заробітку Рівненський відділ ДВС у межах виконавчого провадження №71036062 стягує з нього аліменти з розрахунку від середньої заробітної плати працівника у Рівненській області. Розрахунок середньої заробітної плати проводиться на підставі відомостей з ГУ статистики у Рівненській області, зокрема, згідно останніх відомостей, середня заробітна плата становить 13 358,00 грн., адже він зобов`язаний сплачувати 3 339,50 грн., ця обставина змушує його перебувати у скрутному матеріальному становищі. З вищезазначених підстав позивач не має змоги сплачувати аліменти у вищевказаному розміру, тому представник звертається з цією вимогою.

Справа надійшла за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області 15.01.2024 року.

Ухвалою судді від 18.01.2024 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.

11.04.2024 року від представника позивача - адвоката Кузь Ю.С., через підсистему "Електронний суд", надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі його довірителя - ОСОБА_1 , у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник адвокат Сахарова Н.М., яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1232442 від 15.04.2024 року, надала в судове засідання заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, зазначила, що позивач сплачує на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дочки в розмірі 3 100,00 грн., це дуже маленька сума, тому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач є батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Так, судовим наказом судді Болградського районного суду Одеської області від 11.01.2023 року у цивільній справі №497/21/23, провадження 2-н/497/7/23, з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуті, щомісячно, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менш, ніж передбачені чинним законодавством 50% прожиткового мінімуму, визначеного Законом для дитини відповідного віку, - починаючи з дня звернення до суду з даною заявою з 05.01.2023 року і до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6).

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.180, ч.ч. 1-2 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Виходячи з вищенаведеного, позивач повинен довести неспроможність сплачувати щомісячно аліменти на утримання його дочки у розмірі, визначеному судовим наказом, у зв`язку зі зміною його матеріального або сімейного стану, погіршенням стану здоров`я.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів ґрунтуються на зміні матеріального стану відповідача, а саме на його скрутному матеріальному становищі.

Так, на підтвердження позовних вимог позивач надав:

- інформацію з Пенсійного фонду України про отриманий ОСОБА_1 дохід, який надає йому право на пенсію, з 2017 року по 2022 рік (а.с.8-9), тобто після винесення судового наказу про стягнення аліментів - 11.01.2023 року, інформація про дохід позивача відсутня, але вона відсутня й за 2020, 2021 роки;

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період І кварталу 2021 року по 3 квартал 2023 року (а.с.11-12), з яких вбачається, що ОСОБА_1 , мав офіційний дохід тільки в березні та квітні 2022 року в розмірі 5 143,44 грн. та 6 134,84 грн.;

- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.13), з якої вбачається, що станом на 09.08.2023 року у реєстрі відсутні відомості про речові права на нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Той факт, що позивач до цього часу не працевлаштований та не має доходів, не є безумовною підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки батьки мають рівні обов`язки, щодо матеріального утримання дитини.

Тому, як вбачається з матеріалів справи, доказів, які б підтверджували зміну матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я позивача, відповідно до ст. 192 СК України, які б вказували на потребу у зменшенні розміру стягуваних аліментів, суду не надано.

Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Таким чином, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Крім того, як зазначив в своєму висновку Верховний Суд (постанова від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18 (провадження 61-22317св19) інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

В даному випадку зменшення розміру аліментів суперечить інтересам дитини позивача.

Крім того, у разі зменшення розміру аліментів, що стягуються з батька, надмірний тягар щодо утримання дитини буде покладено на відповідача ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене а також досліджені судом обставини та зазначені вище положення законодавства, суд доходить до висновку про недоведеність позивачем неспроможності сплачувати щомісячно аліменти на утримання його дочки у розмірах, визначених судовим наказом, та відсутності підстав для зменшення його розміру, у зв`язку із недоведеністю існування підстав для зміни розміру стягуваних аліментів, визначених ст. 192 СК України, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.180,181,182,183,184,191,192 Сімейного Кодексу України,ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.4,5,13,76-81,133,141,223,247,265,284,285 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца