Справа №490/1333/24
Провадження №2/490/1724/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Циганкова Д.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів.

В позовній заяві позивач зазначила, що Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2019 року (справа №490/1239/19) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 8.02.2019 року і до повноліття дитини.

Виконавчий лист у цій справі перебуває на примусовому виконанні у Центральному ВДВС у місті Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса), заборгованість відповідача станом на 23.01.2024 року склала 141 053 грн.

В серпні 2023 року позивачці стало відомо, що відповідач мобілізований до лав ЗСУ та одержує стабільний високий дохід, який складається з щомісячного основного виду грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, більшому, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей у віці 6 - 18 років встановлено у розмірі 3196 грн. Нарахування і виплата грошового забезпечення військовослужбовцям під час дії воєнного стану здійснюється відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, наказу Міністерства оборони України від 22.05.17 № 280 Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України (зі змінами), рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд.

З інформації про стан виконавчого провадження вбачається, що боржник ОСОБА_4 до 2023 року не був працевлаштований та не мав стабільного заробітку, а з 2023 року державним виконавцем вже було оновлено його дані та виявлена інформація про проходження боржником військової служби спочатку у ВЧ НОМЕР_1 , а на даний час у ВЧ НОМЕР_2 .

До ВЧ НОМЕР_2 23.01.2024 року направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника, відповідно до якої державний виконавець вимагає проводити утримання аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, до погашення заборгованості (заборгованість зі сплати аліментів становить 141053,00 грн.) після погашення заборгованості в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Зазначене вище свідчить про те що порівняно з 2019 роком матеріальне становище платника аліментів покращилося, він став отримувати стабільний високий прибуток та здатен забезпечувати належний рівень матеріального забезпечення своїй дитині.

Той розмір аліментів, який сплачує відповідач на даний час є недостатнім для гармонійного та повноцінного розвитку дитини, забезпечення усіх її потреб, рівень витрат на дитину постійно зростає.

Так, для забезпечення можливості навчання у школі в дистанційному режимі, окрім необхідних канцелярських приналежностей, позивачкою для сина був придбаний смартфон, щомісячно необхідно сплачувати за придбання посібників для навчання, Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.02.2024 3 забезпечувати доступ до інтернету та ін.

Представник відповідача адвокат Лєбєдєв А.С. надав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги позивача не визнаються, просить відмовити в задоволені позову.

В судовому засіданні представник позивача позивача підтримала позовні вимоги, представник відповідача заперечував. Щодо задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2019 року по справі №490/1239/19 стягнуто з ОСОБА_4 , 1989 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.02.2019 року і до повноліття дитини.

Згідно Інформації про виконавче провадження встановлено наступне.

На виконанні у Центральному відділі ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист від 31.10.2019р. №490/1239/19 виданий Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.02.2019р. і до повноліття дитини.

Постановою №60595530 від 19.11.2019 року відкрито виконавче провадження.

Згідно листа Військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2024р. №20/328 адресовано головному державному виконавцю Центрального ВДВС у м. Миколаєві, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) був переведений до військової частини НОМЕР_2 .

Постановою державного виконавця від 23.01.2024р. у ВП№60595530 звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 що отримує дохід у ВЧ НОМЕР_2 , постанову направлено до виконання до ВЧ НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня - 3196 гривень.

Згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року, вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, а саме: з твердої грошової суми в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку змінити на 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Щодо вимоги позивача відкликати виконавчий лист виданий на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, згідно ч. 3 ст. 183 СК України та ч. 1 ст. 192 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Отже, рішенням суду розмір аліментів або спосіб стягнення змінюється у вже встановлені аліменти і не потребує додаткової видачі нового виконавчого листа.

Крім, іншого згідно п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, якщо виконавчий документ буде відкликаний судом, що його видав, заборгованість по аліментам та пеня по аліментам будуть списані в цьому виконавчому провадженні, що буде суперечить інтересам дитини, а тому вимога про відкликання виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2019 року по справі №490/1239/19, з твердої грошової суми в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячнодо досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили по даній справі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь держависудовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 18.04.2024 року.