Дата документу 18.04.2024 Справа № 335/9342/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/9342/23 Пр. № 22-ц/807/853/24 Головуючий у 1-й інстанції Рибалко Н.І. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочетквої І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

заапеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з вищевказаним позовом (а.с. 1-5), у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти (саме у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) доходів відповідача - мотивувальна частина позову а.с. 3) на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, щомісячно, починаючи з 25.09.2023 року і до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що відповідач ОСОБА_2 (її батько) перебував у шлюбі з ОСОБА_4 (її матір`ю), який в подальшому було розірвано. У шлюбі народилась донька вона - ОСОБА_1 .

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 02.09.2016 року по справі 324/1353/16-ц було стягнуто аліменти з відповідача на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх доходів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 серпня 2016 року та до досягнення повноліття.

Після того, як позивачці виповнилось 18 років, батько перестав сплачувати аліменти, водночас добровільно допомогу їй не надає, хоча вона продовжує навчання.

Згідно з довідкою № 103 від 11.09.2023 року, договором № 44595 та студентським квитком НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу, денної форми навчання Київського університету культури, IV рівня акредитації на контрактній основі, самостійно зобов`язалась оплачувати за навчання, має статус внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Через складний графік навчання позивачка не має можливості працевлаштуватися таким чином, щоб повністю самостійно забезпечити себе всім необхідних для життя.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_5 (а.с. 23). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 29) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2024 року (а.с. 84-86) позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка продовжує навчатися, аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.09.2023 року і до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 89-93) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати. ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача у цій справі. відмовити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 94А).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 05 березня 2024 року (а.с. 95), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 96).

Оскільки, згідно зі ст. 274 ч. 1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. В силу вимог ст. 19 ч. 6 п. 3 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів … якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно зі ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 103-110).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У період з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року включно суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала на курсах підвищення кваліфікації (довідка а.с. 117).

В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_6 у зв`язку із звільненням останньої у відставку (а.с. 122-123).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, правильно керуючись ст. ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України та правильно стягуючи на підставі ст. ст. 198-201 СК України у цій справі з відповідача ОСОБА_2 , як батька, аліменти на повнолітню з 13.08.2023 року дочку позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, копія а.с. 6), яка продовжує навчання з 01.09.2023 року у Київському університеті культури на 1 курсі групи ТЕС-93 денної форми навчання на контрактній основі (копія контракту а.с. 14), термін навчання до 30.06.2027 року (довідка, копія а.с. 13), у частці з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 25.09.2023 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки остання у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги від батька, а останній може надавати таку матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці у зв`язку із продовженням нею навчання (оскільки відповідач в силу свого стану здоров`я та віку є працездатним, інвалідностей немає, підприємницькою діяльністю не займається і майна, яке б приносило йому прибуток, він не має (відзив відповідача а.с. 46), але має дохід, оскільки на обліку у центрі зайнятості не перебуває, довідку податкової про відсутність у нього будь-яких доходів взагалі не надав, крім того, відповідач має статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту - учасника бойових дій (надалі УБД а.с. 72) та має право на пільги від держави (медичні, комунальні, земельно-житлові, транспортні, освітні та пільги для сімей УБД, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).

Разом із цим, суд першої інстанції помилився у розмірі визначеної частки та кінцевого терміну стягнення цих аліментів, оскільки неналежним чином врахував те, що:

- в силу вимог ст. 200 ч. 1 ЦПК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку…у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу (зокрема ст. 182 ч. 1 п. 2 СК України - …матеріальне становище платника),

- у відповідача вже відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на відповідача саме у розмірі 1/4 частки, так як позивач вже є повнолітньою дієздатною особою (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), а не «дитиною», так як ст. 6 ч. 1 СК України правовий статус «дитини» має особа до досягнення нею повноліття,

- крім того, саме на свій розсуд позивач ОСОБА_1 обрала навчання у вузі саме на денній контрактній основі (контракт між університетом та позивачем строком з 01.09.2023 року по 10.06.2027 року зі сумою оплати 1 (одного) семестру 22000,00 грн. - копія а.с. 14, довідка вузу а.с.13), хоча не спростовані належними допустимими доказами зі сторони позивача у цій справі доводи сторони відповідача про те, що відповідач має право на пільги, у тому числі освітні для членів УБД (позивача, як його дочки), встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (посвідчення від 12.07.2019 року безтермінове і дійсне на всій території України - копія а.с. 72), але позивач не вважає за доцільне користуватись цими пільгами також на свій розсуд (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача суду не надані), хоча апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача,

- позивач ОСОБА_1 , як повнолітня та дієздатна особа, яка не має інвалідностей (належні, допустимі докази протилежного у цій справі також відсутні), відповідно, може вчитись не на денній формі навчання, а заочній та працювати і отримувати свій власний відповідний дохід,

- окрім цього, половину матеріальної допомоги, яка потрібна позивачці у зв`язку із продовженням нею навчання (зміст позовної заяви позивача а.с. 2 - на їжу, покупки техніки на навчання, підручників, канцелярських товарів, проїзних квітнів, одягу та взуття, скільки у гривнях України це складає у позивача на місяць цієї справи взагалі не надала), вона має в силу вимог ст. 141 СК України отримувати також від своєї матері ОСОБА_4 (проте, інформація про роботу та доходи матері позивача, надання (ненадання) матір`ю позивачці будь-якої матеріальної допомоги у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача суду не надані),

- також позивач ОСОБА_1 з 14.06.2022 року є внутрішньо переміщеною особою (довідка - а.с.11, відповідь позивача на відзив відповідача на її позовну заяву а.с. 61) та, відповідно, має отримувати від держави також відповідну допомогу, розмір якої має бути не менше 2000,00 грн. щомісяця (загальновідома інформація ст. 82 ч.3 ЦПК України, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача суду у цій частині не надані),

- також, апеляційний суд дійшов висновку, що лише розмір аліментів у вигляді «1/10 частини» з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно є обґрунтованим та доведеним, розумним і справедливим у цій справі, таким, що відповідає інтересам повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги від батька, та не порушує прав відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька та платника цих аліментів, який на час розгляду цієї справи судом першої інстанції:

= з 22.07.2022 року перебуває в шлюбі з іншою жінкою - ОСОБА_7 (свідоцтво про шлюб, копія а.с. 48), яка не працює, перебувала на стаціонарному лікуванні з 18.03.2023 року по 01.09.2023 року через гострий тяжкий панкреатит ст. D, IT 4, гострий холецистит тощо (виписка, копія а.с. 50-51), з 23.09.2023 року по 01.10.2023 року (виписка, копія а.с. 53),

= від цього шлюбу відповідач на своєму утриманні також має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (свідоцтво про народження, копія а.с. 49),

= відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24), проте, з 24.06.2023 року орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за договором оренди нерухомого майна від 24.06.2023 року за 6000,00 грн. щомісяця (копія договору а.с. 52),

- оскільки, поза межами уваги суду першої інстанції у цій справі залишились вимоги ст. 199 ч. 1 СК України, за змістом якої: якщо повнолітні дочка…продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу,

- позивач та представник останньої у цій справі належними, допустимими доказами не довели той факт, що відповідач на час розгляду цієї справи судом першої інстанції, має можливість надавати їй матеріальну допомогу на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням останньої саме у розмірі «1/4 частини» всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно;

- відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину);

- крім того, пріоритетним для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є саме факт навчання повнолітньої дитини, а не досягнення останньою 23-річного віку, а тому суд першої інстанції у цій справі мав визначати кінцеву дату стягнення аліментів, зазначаючи так: «…до закінчення дочкою навчання, але не більше ,ніж до досягнення останньою 23 років».

В іншій частині доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають єдино правильною та єдино можливою.

Оскільки, стороною відповідача у цій справі не було надано належних, допустимих доказів про відсутність доходу у відповідача взагалі (відповідні довідки податкової тощо), а також конкретного розміру доходу відповідача щомісяця, тому суд першої інстанції правильно виходив із того, що останній у відповідача наявний.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_2 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі в частині задоволення позовних вимог позивача з урахуванням змін апеляційного суду відсутні.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною відповідача апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Крім того, судом першої інстанції, правильно з додержанням вимог ст. 141 ч. ч. 1, 6 ЦПК України було вирішено питання про судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції у вигляді судового збору, який є мінімальним.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2024 року у цій справі змінити, зменшивши розмір та визначивши кінцевий термін стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися, з «1/4 частки» до 1/10 частки» з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.09.2023 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення останньою 23 років, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також, в силу вимог ст. 141 ч. ч.1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію у цій справі судового збору за подачу апеляційної скарги (а.с.88), який є мінімальним.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що останні не позбавлені права у подальшому у позасудовому чи судовому порядку (ст. 192 СК України) окремо від цієї справи вирішувати питання про зміну (збільшення чи зменшення) розміру аліментів або припинення стягнення останніх в разі зміни обставин, які були підставою для їх визначення судом у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2024 рокуу цій справі змінити, зменшивши розмір та визначивши кінцевий термін стягнення аліментів з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка продовжує навчатися, з «1/4 частки» до 1/10 частки» з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.09.2023 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення останньою 23 років.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 18.04.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.