РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/301/24

Провадження № 2/293/236/2024

17 квітня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно із дня подання цієї заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду.

28.02.2024 суд у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України звернувся до виконкому Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .

04.03.2024 на адресу суду з Черняхівської селищної ради надійшов лист, згідно якого гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 11.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 суд залишив без руху та надав позивачу 7-денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

14.03.2024 на виконання вимог ухвали суду від 11.03.2024 позивач направила до суду позовну заяву у новій редакції, згідно якої просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.09.2013 року у справі № 293/746/13 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом визначення розміру аліментів на іншу неповнолітню дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно із дня подання цієї заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду.

Ухвалою від 19.03.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 17.04.2024.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.09.2013 розірвано шлюб сторін та стягнуто на користь позивача з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня надходження позову до суду, тобто з 25.04.2013 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач пояснює що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наразі є повнолітній та відносно його припинено стягнення аліментів. З цих підстав позивачка отримала від державного виконавця постанову про повернення виконавчого провадження за виконавчим листом № 293/746/13-ц, в зв`язку з досягненням старшою дитиною повнолітня.

Позивачка пояснює що, відповідач сплачував аліменти за рішенням суду на утримання дітей починаючи з 25.04.2013 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Старша дитина досягла повноліття, у зв`язку з чим відповідач змушена звернутись до суду для визначення розміру аліментів на другу дитину, яка не досягла повноліття, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно.

Доводить, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований та має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дитини. Інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не надає.

Сторони в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

17.04.2024 позивач подала до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 37).

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно та належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням згідно якого відповідач отримав позовні матеріали та судову повістку "особисто" 25.03.2024 (а.с. 36), однак в судове засідання 17.04.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка сторін судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 17.04.2024 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.09.2013 шлюб, зареєстрований 15.11.2003 відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, за актовим записом №96 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвано

Також даним рішенням ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини його щомісячного заробітку (доходу), на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 25.04.2013 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с. 12).

02.02.2024 старшим державним виконавем Шевченко О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №39933853 за виконавчим листом №293/746/13-ц, в зв`язку з досягненням старшою дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_1 від 26.03.2008, в графі батько значиться ОСОБА_2 , а в графі мати значиться ОСОБА_5 (а.с.5)

За даними копії довідки, виданї Черняхівською селищною радою від 30.01.2024 № 27 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та її дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають за адресою АДРЕСА_2 без реєстрації ( а.с. 10).

На підставі свідоцтва про зміну імені ОСОБА_5 змінила прізвище на " ОСОБА_7 " ( а.с. 11).

Позивач доводить, що потребує зміни розміру аліментів так як на її утриманні перебуває спільна неповнолітня дочка ОСОБА_3 .

Старша дитина досягла повноліття, у зв`язку з чим відповідач змушена звернутись до суду для визначення розміру аліментів на другу дитину, яка не досягла повноліття, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України(ст. 180 Сімейного Кодексу України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, яка перебуває на утриманні позивача, виконавче провадження ВП№39933853 закінчене в зв`язку з досягненням старшою дитиною повноліття, проте позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання меншої дитини ОСОБА_3 яка на даний час є неповнолітньою.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідну позицію викладено й в рішенні ВССУ від 22 лютого 2017р. у справі № 756/14962/15 року.

В даному випадку позивач просить визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню на її користь на утримання неповнолітньої дитини, а саме стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Норма ст. 1 Закону України " Про прожитковий мінімум" визначає прожитковий мінімум як вартісну величину достатню для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У зв`язку з наведеним, суд задовольняє позов і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 19.03.2008 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Щодо початку часу стягнення аліментів у новому розмірі суд зазначає таке.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, у даному випадку має місце зміна розміру стягнення вже присуджених аліментів, а тому стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати саме з часу набрання даним рішенням законної сили.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень шістдесят копійок) у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 181-183, 191 СК України, та ст.ст. 12, 81, 89, 258-259, 264-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.09.2013 року у справі № 293/746/13-ц.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку.

4. Стягнення аліментів у новому розмірі здійснювати з дня набрання цим рішенням законної сили.

5.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Людмила ЛОСЬ