Номер провадження: 22-ц/813/3475/24
Справа № 504/983/23
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
15.04.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Кострицького В.В., Стахової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,
на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2023 року,
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначило, що 07.07.2008 року відповідач підписав заяву № б/н.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Комінтернівський районний суд Одеської області заочним рішенням від 06 жовтня 2023 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судового збору задовольнив частково.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що процентна ставка в анкеті-заяві не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Інших умов договору вказана заява не містить.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних в позовній заяві обставин.
Суд першої інстанції вважав, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (07.07.2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (13.03.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Суд першої інстанції зазначив, що знайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, тому вважав, що вимоги про стягнення заборгованості по відсотках задоволенню не підлягають.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2023 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 7988,52 грн скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за процентами задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. В іншій частині просив рішення залишити без змін.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що розмір процентної ставки за користування кредитом визначено в заяві від 07.07.2008 року, отже сторонами погоджений розмір відсоткової ставки за користування кредитом, тому вимоги про стягнення заборгованості за процентами є обґрунтованими.
(2) Позиція інших учасників справи
Одеський апеляційний суд ухвалою від 08.02.2024 року відкрив апеляційне провадження, роз`яснив відповідачу право на подання відзиву, проте відзиву не надходило.
В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином.
Позивач, повістку отримав 06.03.2024 року в особистому кабінеті суду, що підтверджується довідкою.
З матеріалів цивільної скарги вбачається, що місцем реєстрації відповідача є смт Каланчак, Скадовського району Херсонської області. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Скадовського району входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із змісту апеляційної скарги вбачається, що позивачем заочне рішення суду оскаржується в чистині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, тому рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення тіла кредиту не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції виходив з того, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що 07.07.2008 року ОСОБА_1 підписав заяву про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в якій зазначений розмір бажаного кредитного ліміту 1000 грн, базова процента за кредитом 3 % в місяць на залишок заборгованості, що підтверджується підписом на заяві.
До заяви додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) складає 3 %; розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн, та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, пеня 1% заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, штраф за порушення строків платежів 250 грн + 5 % від суми позову.
Отже, виходячи із тарифів банку, відсоткова ставка на рік за укладеним сторонами договором складає 36% річних.
Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», в якій містяться тарифи банку, підписана ОСОБА_1 07.07.2008 року.
Таким чином, 07.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладенодоговір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кошти в вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи, що відповідачем, як безпосередньо в заяві № б/н від 07.07.2008 року, так і довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» погоджено відсоткову ставку за користування кредитом, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення заборгованості за процентами є необґрунтованим.
Посилання суду першої інстанції на висновок викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, колегія суддів вважає помилковим, оскільки обставини у справах не є релевантними. Так, у справі № 393/126/20 встановлено, що «згідно з наданою позивачем копією анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 погодився отримувати послуги АТ КБ «ПриватБанк», при цьому розміри процентної ставки, пені та комісії, штрафу у заяві не визначені, анкета-заява підписана ОСОБА_1 , що ніким не оспорюється», у цій справі в заяві від 07.07.2008 року, яка підписана ОСОБА_1 , сторонами погоджено зокрема базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 3% на місяць.
Таким чином, підписавши заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» ОСОБА_1 відповідно до статті 627 ЦК України добровільно погодився на умови договору, яким сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок, строк повернення коштів, строк кредитування, та взяв на себе відповідні зобов`язання. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та 02.07.2008 року видано кредитну картку № НОМЕР_1 , зі строком дії до 05/09, 02.06.2009 року видано кредитну картку № НОМЕР_2 , зі строком дії до 02/10, 22.03.2010 року видано кредитну картку № НОМЕР_3 , зі строком дії до 01/14, 11.02.2014 року видано кредитну картку № НОМЕР_4 , зі строком дії до 10/17, 29.05.2017 року видано кредитну картку № НОМЕР_5 , зі строком дії до 05/21, 13.09.2018 року видано кредитну картку № НОМЕР_6 , зі строком дії до 08/22, що підтверджується довідкою про видані кредитні картки.
З наданої банком виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач після отримання картки неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, переказу коштів, розплачувався за товари в магазинах, аптеках, так й частково погашав заборгованість по кредиту.
Звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, окрім тіла кредиту, заборгованість за відсотками за користування кредитом, станом на 29.01.2023 року у розмірі 7988,52 грн
На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07.07.2008 року станом на 31.08.2015 року, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07.07.2008 року станом на 30.06.2019 року та розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07.07.2008 року станом на 29.01.2023 року.
Згідно 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За умовами укладеного сторонами договору строк погашення кредиту в повному обсязі визначено не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці.
В довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, визначено строк та розмір внесення відповідачем щомісячних платежів.
Як зазналось вище, строк дії останньої перевипущеної 13.09.2018 року картки № НОМЕР_6 встановлено до 08/22.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що сторони погодили як щомісячне виконання зобов`язання, так і строк кредитування до 31 серпня 2022 року.
Оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 31 серпня 2022 року позивач не мав права нараховувати відповідач проценти за користування кредитними коштами.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.07.2008 року станом на 29.01.2023 року, вбачається, що заборгованість по процентах станом на 31.08.2022 року становить 1247,13 грн, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість по відсотках розрахована позивачем станом на 31.08.2022 року.
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Апеляційний суд вважає, що заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2023 року в оскаржувані частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за процентами за користування кредитом слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам задовольнити частково.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2684 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ZZ424В1QVL від 14.02.2023 року.
Позовна заява підлягає задоволенню на 84,31 %.
Оскільки позовна заява підлягає задоволенню частково, то з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» повинен стягуватися судовий збір у розмірі 2262,88 грн за подання позовної заяви.
Позивачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 748,83 грн, що підтверджується платіжним дорученням № PROM0BVTDI від 30.11.2023 року та 3277,17 грн що підтверджується платіжним дорученням № ІНВ90В41YU від 20.12.2023 року.
Вимоги апеляційної скарги задоволено на 15,61 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 628,46 грн за подання апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 628,46 грн, понесений в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2023 року в оскаржувані частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за процентами за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам задовольнити частково.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

Н.В. Стахова