РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2018 року виконавчим комітетом Володимир-Волинської міської ради Волинської області було видано свідоцтво про право власності на житло (квартиру) АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивачка також зазначає, що 27.12.2019 року рішенням Володимир-Волинської міської ради від 12.12.2019 року № 35/28 було зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0787 га, кадастровий номер :01:001:0059, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності за громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , після чого, 08.02.2024 року вона звернулась до Володимирської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте у його видачі було відмовлено, оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим було рекомендовано звернутись до суду із позовною заявою про визначення частки земельної ділянки, яка належала її чоловіку ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, просить суд визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0787 га, кадастровий номер :01:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 становлять: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 1/6 частка, ОСОБА_1 - 1/6 частка, ОСОБА_3 - 1/6 частка, ОСОБА_2 частка, а також припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0787 га, кадастровий номер :01:001:0059.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Кусік І.В. 22.02.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, подали суду письмові заяви, згідно яких заявлені позивачкою вимоги визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували, просили суд слухати справу у їх відсутності.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 25.06.2018 року, виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом, кватира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно рішення Володимир-Волинської міської ради № 35/28 від 12.12.2019 року Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку на АДРЕСА_2 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про про реєстрацію права власності земельна ділянка площею 0,0787 га, кадастровий номер:01:001:0059, на праві спільної сумісної власності належить наступним громадянам: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Частинами 4, 5 ст.89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20.

Згідно з ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відповідно до ч.1ст.118 ЗК України (в редакції на час отримання в спільну сумісну власність земельної ділянки) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Статтею 121 ЗК України(в редакції на час набуття права власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння) визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах не більше 0,10 га (ч.1); при цьому розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим) (ч.3).

За системним аналізом зазначених норм матеріального права (ст.377 ЦК України, ст.120,121та ч.1 ст.118 ЗК України) громадянин мав право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, а у випадку переходу права власності на житловий будинок (частину житлового будинку) та переходу при цьому права користування земельною ділянкою на приватизацію тієї земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок (частина житлового будинку), господарські будівлі та споруди, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що співвласникам вказаного будинковолодіння передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0,0787 га.

Отже, кожен із власників будинковолодіння отримав у власність земельну ділянку не меншу ніж та, на якій розташована його частина будинковолодіння та необхідна для їх обслуговування.

Оскільки за положеннями частини третьої статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, за системним аналізом усіх зазначених норм матеріального права, які були чинними на час зазначених правовідносин, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до їх розміру часток у будинковолодінні.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, з метою захисту прав власників на їх частки земельних ділянок, суд вважає, за необхідне визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку враховуючи розмір частки позивачки - 1/6, розмір частки покійного чоловіка позивачки ОСОБА_4 - 1/6, розмір частки відповідача ОСОБА_3 1/6 та розмір частки відповідачки ОСОБА_2 - 1/2 у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, як законний, обґрунтований та доведений.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 200, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 364, 365 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку задовольнити.

Визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0787 га, кадастровий номер :01:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 становлять: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 1/6 частка, ОСОБА_1 - 1/6 частка, ОСОБА_3 - 1/6 частка, ОСОБА_2 частка.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0787 га, кадастровий номер :01:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

На рішення може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ірина КУСІК