Справа № 337/804/23
Номер провадження 2/337/461/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого - судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Трегуб Т.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактичне мешкає: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зареєстрований: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3 як на частину спільного майна подружжя та стягнути з відповідача на її користь суму коштів у розмірі 60638, 73 грн. в рахунок вартості 1/2 частини придбаних за час шлюбу меблів, побутової техніки та речей домашнього вжитку.

В обґрунтуванням позову зазначила, що між сторонами у справі 24 вересня 2011 року було укладено шлюб, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2021 року шлюб між сторонами у справі було розірвано. З 2015 року відповідач періодично від`їздив до Польщі на заробітки. Як подружжя сторони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . У січні 2021 року відповідач висловив їй недвозначну вимогу покинути вищевказану адресу протягом одного дня, позаяк частина згаданої квартири (1/3) була придбана під час шлюбу за сумісні кошти подружжя. Вартість купівлі склала 162120 грн. на момент її здійснення. Так само за період з 2011 по 2021 роки відповідач шляхом різноманітних грошових переказів за її допомоги та грошової участі придбав необхідну для сімейних потреб побутову техніку, меблі, речі домашнього вжитку, гаджети, посуд і т.п. на загальну суму 121277,47 грн. Отже, загальна вартість придбаного за 10 років шлюбу майна, складає натепер 283,397,47 гри. Не дивлячись на те, що згадане майно було придбано за час перебування у шлюбі, відповідач категорично відмовився провести його розподіл добровільно та виділити їй певну його частку або сплатити грошову компенсацію.

26.05.2023 року ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Гнатик Г.І. позовну заяву повернуто позивачці.

31.07.2023 року постановою Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.12.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 27.12.2023 року відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

23.01.2024 року до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить у задоволені позову відмовити у зв`язку з недоведеністю вимог. В обґрунтування своїх доводів представник відповідача зазначив, що позивач по даній справі, не надав жодного доказу, який може підтвердити факт того, що спірне нерухоме майно придбане за час шлюбу та спільні кошти подружжя. Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми коштів у розмірі 60638 грн., в рахунок вартості 1/2 частини придбаних за час шлюбу меблів, техніки та речей домашнього вжитку зазначає, що позивач в обґрунтування вимоги не додає жодного доказу взагалі придбання «чогось», а саме нібито меблів, техніки та речей домашнього вжитку, в період шлюбу, і невідомо на підставі яких документів, позивачем вказується сума коштів, для стягнення у розмірі 60638 грн. Так в матеріалах справи відсутні, насамперед перелік товарів, які на думку позивача, були придбанні в період шлюбу, та які підлягають поділу на праві спільної сумісної власності при розгляді даної справи, також матеріали справи не містять жодного документа на меблі, техніку та речі домашнього вжитку, чеки, які можуть підтвердити сам факт придбання, час придбання та вартість придбання, відсутня інформація про остаточну оціночну вартість меблів, техніки та речей домашнього вжитку. Тобто матеріали справи не містять жодного допустимого доказу придбання родиною Каштанових, під час шлюбу будь яких меблів, техніки та речей домашнього вжитку.

Крім того, зазначає, що додані позивачем до позовної заяви копії 34 квитанцій про грошові перекази на нібито, на думку позивача, придбання «спільного майна подружжя», суду не слід брати до уваги, в якості належних та допустимих доказів у справі, оскільки дані грошові перекази ОСОБА_3 , здійснював в рахунок сплати аліментів на утримання сина в добровільному порядку, після припинення фактичних шлюбних відносин з позивачем, а копії квитанцій надавалися ОСОБА_3 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя у якості доказів, при розгляді іншої цивільної справи № 337/3868/22 (суддя Кучерук І.Г.), про стягнення аліментів за минулий період (в підтвердження цього це наявність на копіях квитанцій підпису адвоката Середи Д.М).

29.02.2024 року від позивачки надійшли додаткові пояснення, в яких зазначила, що за час спільного проживання з відповідачем було зроблено ремонт в його квартирі на суму 60638,74 гри., який є невід`ємною частиною житла відповідача і не може бути виділений у натурі без заподіяння шкоди, а саме у залу було придбано шпалери (7шт* 139,90грн) -980,00 грн, клей Metylan флізелін преміум (2шт*35грн) -70,00грн, валик для шпалер -34,00грн, біла стрічка під шпалери - 9,00 грн, відбивач тепла за батареєю -7,50грн, біла стрічка під шпалери (прихожа+коридор) -12,00 грн, скоби для степлеру будівельного - 7,75 грн., провода і короб -8,00 грн, ізострічка ПВХ -5,00 грн, перехідник для коробу -3,75 грн, розетка -12,00 грн, кабель 7,50 грн, штепсель - 5,50 грн, розетка - 19,00 грн, виключатель (2шт* 12грн) - 24,00грн, клей ПВА 2,5 л 34,00 грн, шпаклівка ABS фініш (25 кг*2шт) -119,50 грн, алебастр 2 кг -4,00грн, щітка для шліфування 10шт -20,00 грн, цемент 3 кг і алебастр 5 кг = 15,00. Краска "Снежка" 7 кг і 5 л -92,00 грн, клей -50,00грн, багети і плінтус для ниткової гардини - 220,00 грн, кайомка для карнизу - 6,00грн, щіточки -10,00 грн, ремонт дрилю - 20,00 грн, карниз -100,00 грн, гардина ниточна - 300,00 грн, гардина -708,00 грн, фарба для плінтуса -70,00 грн, лампочки в залу 5 шт - 125,00 грн, самоклейка на двері - 120,00грн, металопластикове вікно + двері (балконний блок) - 3000,00 грн, транспортування будівельних матеріалів - 55,00 грн., у прихожу та коридор було придбано : шпалери в прихожу (4шт*50,00грн) - 200,00 грн, багети -84,00 грн., люстра - 206,00 грн, лампочки- 38,00 грн, провід в коридор -20,00грн., фарба для дверей- 70,00грн, шпалери в коридор (Зшт*60,00грн) -180,00грн, багети (Зшт*12,00грн) -36,00грн, вимикач в коридор -43,00 грн, ручки на двері -240,00 грн., шпингалет дверний (6шт*4,00грн) - 24,00, ручки на кладовку (2шт*3;50грн) -7,00грн, ручки на кладовку (2шт*4,50грн) - 9,00грн, клей для шпалер -25,00грн, провода та вимикачі на балкони 37,00, ланцюг дверний в коридор - 30,00, ключниця-240,00грн, домофон -700,00грн, двері вхідні -4760,00грн, транспортування будівельних матеріалів - 39,00, у ванну кімнату : плитка Fluid біла230*400мм(58ШТ), Плитка Fluid чорна 230*400мм(40ШТ) (всього 9,2м2) -828,00 грн, декор Fluid білий-2 230*400мм (6шт*43,00грн) -258,00грн, бордюр Fluid білий-2 230*75мм (21шт*21,00грн) -441,00грн, бордюр Fluid металік (28шт*40,00грн) -1120,00 грн, плитка чорна матова на підлогу 350*350мм (всього 1,1м2) - 105,60 грн, хрестики для плитки - 5,90 грн, суміш для ванної кімнати 7 мішків -360,00 грн, шпаклівка фініш 2кг -10,00 грн, затирка біла -21,00грн, затирка чорна -21,00 грн, труби екопластик для тримача для рушників з краном - 392,00 грн, робота по заміні труби -450,00 грн, кран в ванну - 300,00 грн, труба слив пральної машини- 15,00 грн, подача води в пральну машину - 43,00грн, вішалка для рушників -150,00грн, мильниця -25,00 грн, світильник - 90,00 грн, лампа для світильника-30,00 грн, шторотримач -60,00 грн, тримач для рушників -1000,00 грн, ванна + ножки - 810,00 грн, екран для ванної - 250,00 грн, силікон -30,00 грн, ущільнювальна стрічка для ванної (2шт*45,00) - 90,00 грн, тумба з рукомийником -700,00 грн., дзеркало - 580,00грн, розетка (2 шт* 12,50) - 25,00 грн, килимки в туалет і ванну - 200,00 грн, транспортування будівельних матеріалів - 66,00 грн, в туалет: унітаз -550,00 грн, шпалери 3 рулона - 150,00 грн, плитка на підлогу -100,00 грн, багет -10,00 грн, світильник -100,00 грн, лампочка в світильник -30,00 грн, вентилятор - 100,00 грн, йоршик для унітазу - 145,00 грн, підставка під туалетний папір -97,00 грн, цемент для плитки (Polimin) - 50,00 грн, заміна каналізаційного стояка -350,00 грн, труба 110*2000 -50,00 грн, труба 110*250 (2шт) - 25,00 грн, перехідник гумовий 0110 -6,54 грн, коліно 0110 - 3,90 грн, перехідник 0110/50 - 4,90 грн, коліно 050 -8,80 грн, муфта 0110 -5,9 0грн, трійник 0110/50 -10,50 грн , хрестовина 0110 -13,90 грн, труба 050/500 (2 шт) на кухню -13,00 грн, куточок на кухню 050 - 3,90 грн, труба для ванної 050/500 (Зшт) -19,50 грн, трійник каналізаційний для унітазу 0110 - 9,90 грн, гофра для унітазу, каналізаційна 0110 - 25,00грн, селікон - 30,00 грн, пістолет для силікону - 25,00 грн, шланга+гайки (водопостачання для ванної) -60,00 грн, кран перекриваючий холодну воду (туалет+ванна) -30,00 грн, хрестовина 00,5 - 10,00 грн, транспортування будівельних матеріалів - 44,00 грн, а також ящик для інструментів -500,00 грн, перфоратор+набір бурів і зубил в валізі на колесах -2000,00 грн, набір Акумуляторний дриль-шуруповерт + Акумуляторна батарея + зарядний пристрій -1600,00 грн, гардина в спальню - 1000,00 грн, маршрутизатор 676,00грн, телевізор Samsung d42 8000,00грн, установка сигналізації, камери та абонплата -9200,00, набір посуду Rainstahl RS 1230-12 MRB 12 предметів -1943,00грн, бойлер Nova Тес, 80л, електричний, сухий тен - 1900,00 грн, золотий ланцюжок чоловіка, 10 г -10000,00 грн. В цій частині спільне майно на загальну вартість 60638,74 підлягає залишенню за ОСОБА_3 . Також спільною власністю подружжя є побутова техніка, а саме : ноутбук Samsung вартістю 19000,00 грн, клавіатура бездротова - 400,00грн, комп`ютерна миш бездротова + флешка 32 гб вартістю 638,73 грн, вентилятор під приставку андроід - 300,00 грн, приставка андроід Х96 Мах+ Ultra -1700,00 грн, проектор для домашнього кінотеатру + проекційний екран -21600,00грн, спортивний велосипед - 12000,00 грн, ігрова приставка + два джостика -5000,00грн, на загальну вартість 60638,73 грн. Зазначене майно також залишається у відповідача через перешкоди у доступі, які він чинить, поставивши квартиру під сигналізацію та виїхавши у невідомому напрямку, а тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивачки , як про це і йдеться у позовній заяві.

Ухвалою суду від 5 березня 2024 року справа призначена до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивачка надала заяву щодо розгляду справи у її відсутність, відповідач з заявами до суду не звертався.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити, оскільки з боку позивача до позову не було надано належних доказів на підтвердження права власності на частку квартири, позивачка не зазначала як саме розподілити майно між подружжям, яке вона вважає сумісною власністю та що ж саме виділити з майна відповідачеві. Крім того позивачка не надала жодного доказу, що мав би підтвердити придбання рухомого майна за спільні кошти подружжя, жодного факту про набуття будь-якого майна з переліку за спільні сумісні кошти не визнається, чи взагалі було придбано подружжям що-небудь з майна, йому не відомо, а якщо й було придбано, так позивачка повинна була підтвердити ці факти належними доказами, ті обставини, що будь-що з майна залишилося у відповідача не визнаються, позивачка з власної волі мешкає окремо та не зверталася з питанням до відповідача щодо неможливості користуватися житлом до відповідача.

Вислухавши доводи представника відповідача, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Олександрівському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1059.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає з позивачкою та на утримання якого судовим наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2021 року у справі № 337/358/21 стягнуто аліменти з відповідача.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2021 року у справі № 337/16/21, шлюб між сторонами у справі було розірвано.

На підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 2017 року сторони під час шлюбу набули право приватної власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 , право власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за відповідачем, що підтверджено відповідним витягом, наявним в матеріалах провадження. Інші 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 є особистою власністю ОСОБА_3 .

На теперішній час між сторонами існує спір щодо поділу майна, нажитого в період шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкції правил статті 60 СК України свідчать про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Вирішуючи питання щодо поділу майна, суд вважає цілком доведеним, що нерухоме майно у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , було придбане сторонами під час шлюбу, що підтверджується наявними відомостями, які містяться в інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, наявне на час ухвалення рішення суду, є їхньою спільною сумісною власністю, бо інше жодним доказом не спростоване відповідачем та підлягає поділу в рівних частках.

Разом з тим, позивачкою жодним доказом не підтверджено придбання у період шлюбу рухомого майна, яке можна було б визнати спільною сумісною власністю подружжя , не підтверджений як факт придбання за вказану вартість (відсутній жоден чек або квитанція, споживчий паспорт, тощо) та навіть не зазначений час здійснення таких покупок. З наданого позивачкою у додаткових поясненнях переліку майна, за яке вона бажає отримати компенсацію, вбачається, що частина речей є такими, що мають незначний термін споживання. Так, наприклад, зазвичай йоржики для туалету ( який серед іншого зазначений у переліку майна) рекомендують міняти не рідше, ніж раз на пів року, бо якщо подібні аксесуари використовувати більш тривалий час, вони можуть завдати шкоди здоров`ю, а тому за відсутності доказів підстави вважати, що таке майно було придбане подружжям у період шлюбу за спільні кошти, є наявним на час ухвалення рішення, а тому що підлягає розподілу між подружжям, у суду відсутні.

Крім того, позивачкою до переліку майна включені речі, що були придбані для здійснення ремонту житла, на частину якого за нею визнано право власності, а тому згідно ст. 360 ЦК України позивачка, як співвласник майна зобов`язана брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна, а тому заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартості компенсації за частку у спільному майні задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені вимоги про поділ майна сторін, нажитих під час перебування у шлюбі, підлягають частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 СК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позивних вимог, що становлять 57,20%.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 279, 263, 264, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактичне мешкає : АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зареєстрований: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактичне мешкає : АДРЕСА_2 ) право власності на ідеальну частку в розмірі частини без її виділу в натурі на нерухоме майно: 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши це майно у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/6 частині у кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактичне мешкає : АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 810,52 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст виготовлений 22 квітня 2024 року.

Суддя: Л.Г. Салтан