У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/202/14-ц

18 квітня 2024 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

В складі головуючого судді Решетова В. В.,

з участю секретаря Остапишин І. Р.,

державного виконавця Гаєвського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани подання головного державного виконавця Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвського Віталія Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвський В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань, покладених на неї згідно виконавчого листа № 338/202/14-ц виданий 20.03.2015 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Укрсиббанк" 64441,10 доларів США заборгованості та 3654 гривень судового збору.

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України за кордон ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

18.04.2024р., представник боржника-адвокат Тугай І.М., направив до суду заперечення, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні подання, оскільки матеріали подання не містять жодного доказу факту ухилення боржника від виконання судового рішення, адже факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Крім того, на даний час підлягають врахуванню обставин введення указом Президента України воєнного стану в зв`язку зі збройною агресією російської федерації, більшість урядів цивілізованих країн знімають всі існуючі до цього обмеження на в`їзд громадян України для їх захисту від жахіть війни і в таких умовах обмеження особи в перетині кордону повинно бути ретельно обгрунтованим.

Державний виконавець Гаєвський В.В. в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку державного виконавця, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвського Віталія Вікторовича (державний виконавець) знаходиться виконавче провадження № 62482646 з виконання виконавчого листа № № 338/202/14-ц виданого 20.03.2015 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Укрсиббанк" 64441,10 доларів США заборгованості та 3654 гривень судового збору.

07.07.2020 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 62482646 за заявою стягувача АТ "Укрсиббанк".

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №355428804 у ОСОБА_1 наявне нерухомого майна на яке можна звернути стягнення, а саме квартира, трьохкімнатна, адреса: АДРЕСА_2 , на яку 08.11.2007 накладено заборону відчудження за № 5994942 реєстратором: Приватний нотаріус Басай Р.М., АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді з Державної податкової служби України №198811105 від 04.04.2024р., інформація про доходи боржника відсутня.

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України № від 04.04.2024р., інформація про майновий стан та доходи боржника відсутня.

Згідно відповіді з МВС України №192595132 від 19.02.2024 р. за боржником транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно відповідь на запит №: 198810991 від 04.04.2024 Державна прикордонна служба України повідомила що боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинала кордон та документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконання нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито виконавче провадження.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що означений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з ч. 1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання божника, не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно дост. 33 Конституції Україникожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 4ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ст. 2 Протоколу №4 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюютьсяст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених головним державним виконавцем, могло призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

Крім того, суд звертає увагу державного виконавця на те, що при розгляді вказаної категорії спорів виконавець повинен довести яким чином обмеження у праві виїзду за межі України боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покарання за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

Особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.

На момент звернення до суду з поданням головного державного виконавця, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Державним виконавцем не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

З пояснень державного виконавця в судовому засіданні вбачається повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання. Надано відомості про численні перетини кордону боржником. Однак з надання документів неможливо зробити висновок про наявність доходу чи майна у боржника, на які мало би бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості. Відсутні докази умисного невиконання рішення суду боржником.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не доведено факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Доказів на підтвердження ухилення (дії або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанню обов`язків, покладених на нього судовим рішенням) суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвського Віталія Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Керуючисьст. 33 Конституції України, ст.ст. 259, 260, 441ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвського Віталія Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. В. Решетов