Номер провадження № 2/521/1732/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 204, в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просить суд після уточнення позову стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 144 784,00 грн. та понесені по справі судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 » VIN код НОМЕР_2 .

30.06.2023 року, відповідач - ОСОБА_2 о 07 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant» номерний знак « НОМЕР_3 », рухався по вул. Святослава Ріхтера, буд. 67 у м. Одесі на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався на дозволений сигнал світлофора, у результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 .

У наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих не має. ОСОБА_2 порушив вимоги п.8.7.з Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 21.09.2023 року по справі № 521/18295/23 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент ДТП всупереч вимогам законодавства у водія автомобіля Mitsubishi Galant» номерний знак « НОМЕР_3 » - ОСОБА_2 був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, тобто цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована.

З метою отримання відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП (пошкодження автомобіля «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 », позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ).

Після проведення оцінки завданих збитків представником МТСБУ, Позивач звернувся до офіційного дилера Nissan в м. Одесі з метою встановлення вартості ремонту належного йому автомобіля. Так, відповідно до заявки на ремонт автомобіля №СМ000000447 від 30.06.2023 року попередня сума в офіційного дилера дорівнювала 377 801,62 грн.

Для здійснення відновлювального ремонту, ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_4 . Відповідно до рахунку-фактури №180 від 19.07.2023 року сума ремонту пошкодженого автомобіля дорівнює 304 784,00 грн.

Оплату ремонту Позивач здійснював частинами, 25-26 липня 2023 року ним було перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_4 предоплату у сумі 150 000,00 грн. (платіж на суму 85 000,00 грн. за № 343 та платіж на суму 65 000,00 грн за № 344). Залишок коштів у сумі 154 784,00 грн. було перераховано 15.11.2023 року платежем № 352 після виконання всіх робіт з ремонту автомобіля.

Отже, Позивачем було відремонтовано належний йому автомобіль «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 » за власні кошти. Сума відновлювального ремонту загалом склала 304 784,00 грн.

В свою чергу, МТСБУ, оцінивши завдану ОСОБА_1 шкоду у ДТП, 23.10.2023 року виплатило позивачу відшкодування у розмірі 160 000,00 грн.

Таким чином, МТСБУ було частково відшкодовано шкоду завдану майну ОСОБА_1 (пошкодження автомобіля «Nissan Х-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 ») під час дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 ..

Однак, враховуючи, що витрати позивач на ремонт (відновлення автомобіля) значно перевущують сумму відшкодування, з метою захисту прав потерпілого, позивач вважає доцільним звернутися до суду з позовною вимогою щодо стягнення з ОСОБА_2 , винного у вчиненні ДТП, на користь потерпілого ОСОБА_1 різниці між сумою завданої шкоди (витрат на відновлення автомобіля) і відшкодуванням, виплаченим МТСБУ, тобто стягненню з відповідача підлягає сумма 304 784,00 грн. - 160 000,00 грн. = 144 784,00 грн.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

01 грудня 2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

07 грудня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків заяви та уточнення позовних вимог.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в спрощеному позовному провадженні та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином, причини неявки не повідомляв, відзив на позовну заяву не подавав.

За таких обставин суд, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що позивач доводить розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що саме позивачем не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так матеріалами справи встановлено що, ОСОБА_1 є власником автомобіля «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 » VIN код НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

30.06.2023 року, відповідач - ОСОБА_2 о 07 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant» номерний знак « НОМЕР_3 », рухався по вул. Святослава Ріхтера, буд. 67 у м. Одесі на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався на дозволений сигнал світлофора, у результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 . У наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих не має. ОСОБА_2 порушив вимоги п.8.7.з Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, що зафіксовано в протоколі серії ААД №506901 від 30.06.2023 року.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 21.09.2023 року по справі № 521/18295/23 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент ДТП всупереч вимогам законодавства у водія автомобіля Mitsubishi Galant» номерний знак « НОМЕР_3 » - ОСОБА_2 був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, тобто цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована.

З метою отримання відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП (пошкодження автомобіля «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 », позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ).

Після проведення оцінки завданих збитків представником МТСБУ, Позивач звернувся до офіційного дилера Nissan в м. Одесі з метою встановлення вартості ремонту належного йому автомобіля. Так, відповідно до заявки на ремонт автомобіля №СМ000000447 від 30.06.2023 року попередня сума в офіційного дилера дорівнювала 377 801,62 грн.

Для здійснення відновлювального ремонту, ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_4 . Відповідно до рахунку-фактури №180 від 19.07.2023 року сума ремонту пошкодженого автомобіля дорівнює 304 784,00 грн.

Оплату ремонту Позивач здійснював частинами, 25-26 липня 2023 року ним було перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_4 предоплату у сумі 150 000,00 грн. (платіж на суму 85 000,00 грн. за № 343 та платіж на суму 65 000,00 грн за № 344). Залишок коштів у сумі 154 784,00 грн. було перераховано 15.11.2023 року платежем № 352 після виконання всіх робіт з ремонту автомобіля, що підтверджується актом виконаних робіт №ЧПТО18070158 від 15.11.2023 року.

Отже, Позивачем було відремонтовано належний йому автомобіль «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 » за власні кошти. Сума відновлювального ремонту загалом склала 304 784,00 грн.

МТСБУ, оцінивши завдану ОСОБА_1 шкоду у ДТП, 23.10.2023 року виплатило позивачу відшкодування у розмірі 160 000,00 грн.

Таким чином, МТСБУ було частково відшкодовано шкоду завдану майну ОСОБА_1 (пошкодження автомобіля «Nissan Х-Trail» номерний знак « НОМЕР_1 ») під час дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 ..

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20.01.16р. по справі № 6-2808цс15 надано роз`яснення стосовно того, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК У країни.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка висловлена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц:

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування заподіяної шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі зазначеного, суд вважає, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП завдано матеріальні збитки у сумі 304 784,00 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами. МТСБУ було виплачено позивачу 160 000,00 грн. Отже, із відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між страховою виплатою та фактично понесених позивачем витрат у розмірі 144 784,00 грн.

Щодо відшкодування понесених судових витрат слід зазначити наступне.

Для належного захисту своїх прав та інтересів, позивач скористався професійною правничою допомогою адвоката Смокіна Павла Олександровича. На підставі договору про надання правничої допомоги № 02/11-С від 02.11.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Смокіним П.О., гонорар адвоката за представництва інтересів Позивача, пов`язаних з розглядом справи (вивчення матеріалів, подання запитів, написання позову...) у суді першої інстанції, становить 16 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

В ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, орієнтований розмір понесених Позивачем судових витрат у суді першої інстанції складає 16 000 грн.

З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1 318,27 грн. за подання позовної заяви в електронній формі.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 144 784 (сто сорок чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 318 (одна тисяча триста вісімнадцять) грн. 27 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2024 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 ).

Суддя: Д.Д. Громік