Справа № 463/6492/22 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/3050/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Пащука А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 463/6492/22 за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 25 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівського комунального підприємства «Господар», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , - про визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 25 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Вирішено визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 26.10.2021 року оформлені протоколом № 291 від 26.10.2021року;

Визнати недійсним договір №323 від 01.12.2021 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком щодо управління будинком АДРЕСА_1 , укладений з Львівським комунальним підприємством «Господар».

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Господар», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з кожного в рівних частках на користь ОСОБА_4 по 396,96 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржили відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначають, що судом першої інстанції проігноровано доводи скаржника щодо неможливості визнання недійсним протоколу зборів у зв`язку із тим, що останній не є правочином у розумінні ч.1ст.202 ЦК України.

Згідно положень ч.1ст.202 ЦК України протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку не є правочином, оскільки останній не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а являє собою фіксацію факту прийняття рішення співвласниками щодо укладення договору. Виходячи з наведеного такий протокол не може бути визнаний недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 прописано, що під ефективним способом захисту слід вважати такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект для відновлення порушених прав, свобод та інтересів настільки, наскільки це можливо.

Просять скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, в решті рішення суду залишити без змін.

На виконання вимог статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) позивачкою по справі ОСОБА_7 надано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Зазначає, що ніхто із мешканців будинку не надавав ОСОБА_3 нотаріальної згоди на укладення спірного договору про надання послуг, а також співвласники квартир у багатоквартирному будинку на зборах не уповноважували його правом підпису. На даний час управитель будинку не визначений. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , рішення Личаківського районного суду м.Львова від 25.09.2023 року залишити без змін.

Від відповідачів по справі ЛКП «Господар» в особі представника ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без їх участі. Апеляційну скаргу підтримують.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Відповідно до ч.2ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_4 - адвоката Пащука А.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

За приписами ч.1ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1ст.5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст.13 ЦПК).

Згідно ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК).

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності від 15.04.1994 № 18728 належить квартира за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 57,5 кв.м.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками по квартири за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 58,3 кв.м, що стверджується Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно від 18.11.2022.

Інші відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 також є власниками/співвласниками належних їм квартир у зазначеному будинку.

Відповідно до Розпорядження №274 від 21.06.2019 будинок АДРЕСА_1 знятий з балансу Львівської міської ради.

Відповідно до оспорюваних рішень, оформлених протоколами зборів співвласників багатоквартирного будинку вирішено:

-згідно протоколу №291 від 26.10. 2021 головою зборів та уповноваженою особою співвласників для представлення їхніх інтересів при укладенні договорів обрати ОСОБА_3

-Управління будинком на АДРЕСА_1 здійснювати через ЛКП «Господар», затверджено перелік та розмір витрат на управління будинком (протокол підписаний відповідачем ОСОБА_3 ).

-згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 19.11.2021 головою зборів та уповноваженою особою співвласників обрано ОСОБА_2 ,

-вирішено здійснити демонтаж аварійної дерев`яної конструкції на 2-му поверсі будинку АДРЕСА_1 ( протокол підписаний відповідачем ОСОБА_2 ).

На підставі протоколу №291 від 26.10.2021 зборів співвласників багатоквартирного будинку між ОСОБА_3 як уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 та ЛКП «Господар» в особі директора укладено оспорюваний договір № 323 від 01.12.2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, предметом якого є надання останнім послуг з управління будинком згідно з переліком та кошторисом, узгодженим сторонами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недотримання відповідачами порядку прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників, які оформлені протоколом №291 від 26.10.2021, а, відтак, дійшов висновку про визнання їх недійсними.

Визнання недійсними рішень, прийнятих у формі протоколу №291 від 26.10.2021 є підставою для визнання недійсним укладеного з ЛКП «Господар» договору №323 від 01.12.2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки ОСОБА_3 не мав повноважень на підписання спірного договору в силу недійсності рішення зборів, яким його було уповноважено на це та відсутності окремих повноважень від інших співвласників багатоквартирного будинку на підписання спірного договору.

Стосовно позовної вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 19.11.2021, які оформлені протоколом від 19.11.2021 та прийнято рішення про необхідність демонтажу аварійної дерев`яної конструкції на 2-му поверсі зазначеного будинку, суд правильно встановив, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не доведено чим порушуються її права.

З приводу зазначеного, позивачкою ОСОБА_4 апеляційна скарга не подавалася.

Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що позивачкою ОСОБА_4 оскаржувався не протокол як зазначають апелянти, а рішення, яке оформлено протоколом, зокрема позовні вимогі викладені так:

-визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 26.10.2021 року, яке оформлене протоколом №291 від 26.10.2021 року;

-визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 19.11.2021 року, яке оформлене протоколом від 19.11.2021 року;

-визнати недійсним Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №323 від 01.12.2021 року щодо управління будинком АДРЕСА_1 , укладеного з ЛКП «Господар».

Відповідно до ст.382 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування ( в тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або поза межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За змістом статті 385 ЦК власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правовідносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконанні обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Форми управління будинком наведені у листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.08.2015 № 7/9-10109.

Судом першої інстанції належно встановлено та не заперечувалося сторонами, що у будинку АДРЕСА_1 об`єднання співвласників багатоквартирного будину не створено.

Співвласники квартир не давали нотаріальної згоди чи довіреностей на підписання спірного договору.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростували, що список співвласників не співпадає із списком співвласників, визначених у протоколах та у спірному договорі, що вказує на те, що збори були проведені із порушенням та рішення прийняті за результатами зборів є незаконними.

Відповідач ОСОБА_3 не був уповноважений на укладення спірного договору із ЛКП «Господар» та співвласники квартир багатоквартирного будинку не уповноважували його правом підпису. Апелянтом ОСОБА_3 зазначене не спростовано ні у суді першої інстанції, ні у доводах апеляційної скарги.

Спірні протоколи підписані лише трьома особами, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , відтак збори співвласників були не правомочними, оскільки не було кворуму.

Правовідносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку регулюються Законом України №417 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ( далі Закон № 417).

Відповідно до Закону № 417 ініціатор зборів зобов`язаний був повідомити співвласників про проведення зборів, чого не було зроблено ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 .

В порушення вимог ч.3ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» збори співвласників не скликалися ініціативною групою у складі трьох осіб. Не було перевірено хто на той час був співвласником багатоквартирного будинку, відповідно не було кворуму на проведення зборів, порушений порядок проведення зборів та його підготовку. Зазначені обставини належно встановлені судом першої інстанції, що вказує на те, що суд прийшов до вірного висновку про незаконність оскаржуваних рішень у формі протоколів, а як наслідок недійсність спірного договору.

Зазначені обставини не спростовані належними, достовірними та допустимими доказами відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383: 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 25 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк