Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6387/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася з до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності.

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності.

Ухвалою суду вказані позови об`єднано в одне провадження.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане 31.08.2022 року, Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ ).

Після смерті чоловіка позивачки, відкрилася спадщина, яка складається з будинку садибного типу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

До дня смерті чоловік позивачки проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним на момент смерті проживала дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкодавцем ОСОБА_6 заповіт не складався.

Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються Свідоцтвом про укладання шлюбу, серія НОМЕР_2 , актовий запис №4, виданий 27.12.2022 р. (повторно), відповідно до якого встановлено, шо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 .

Родинні відносини між спадкодавцем та відповідачем підтверджуються Свідоцтвом пре народження серія НОМЕР_3 , від 26.12.1990, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За прийняттям спадщини позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено.

У зв`язку з цим просить визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов ОСОБА_5 мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане 31.08.2022 року Виноградівським відділ: м державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Пзденно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ).

Після смерті батька, відкрилася спадщина, яка складається з будинку з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Спадкодавцем ОСОБА_6 заповіт не складався.

Відповідач по справі та мати позивача ОСОБА_3 , не заперечує, щоб він прийняв спадщину за батьком.

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спаливши входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Покійному батьку належав будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

За прийняттям спадщини позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено.

Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючнх документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити і прийняти спадщину у регламентованому порядку.

У зв`язку з цим просить визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_4 від 31.ю08.2022 року.

Спадкоємцями по смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 від 27.12.2022 року повторно, Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 26.12.1990 року та свідоцтвом про народження НОМЕР_5 від 11.03.1994 року у яких батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки КП Виноградівське РБТІ №588 від 26.08.2023 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений. Правовстановлюючі документи не оформлені.

Згідно довідки Виноградівської міської ради №20.7-20/696 від 24.08.2023 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки КП Виноградівське РБТІ №261 від 02.05.2023 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 будівництвом завершений, рахуються за ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 за життя заповітного розпорядження залишено не було.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

В порядку цивільного законодавства позивачі прийняли спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України права власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку, що стверджується листом державного нотаріуса (а.с.13).

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є спадкоємцем за законом першої черги спадкування, спадщину прийняли в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, особи, які мають право претендувати на спадкове майно відповідач по справі, претензій щодо спадкового майна не ставить та відмовився від прийняття спадщини. Іншого способу захистити своє право спадкоємця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , у порядку спадкування за законом право власності житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , у порядку спадкування за законом право власності житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.04.2024 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо