Справа № 367/2821/23
Провадження №2/367/1413/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Третяк Я.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивача звернулася до суду з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, в якому просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 01 вересня 2015 року по 13 березня 2022 року; визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 , право власності на грошові кошти в сумі 14 737,07 грн. на картковому рахунку ОСОБА_2 за № UA 0938350/980 від 07.06.2018 року, що знаходиться в Акціонерному товаристві «Сенс-Банк» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 березня 2022 року під час евакуації з м.Ірпінь Київської області внаслідок обстрілів військовослужбовцями російської федерації загинула хрещена мати позивача ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: квартира АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло№ НОМЕР_1 від 08.12.1998 року, виданого виконавчим комітетом Ірпінської міської ради згідно з розпорядженням від 21.10.1998 року № 145; кошти на картковому рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 /980 від 07.06.2018 року в розмірі 14 737,00 грн. в Акціонерному товаристві «Сенс-Банк».

У позові звертається увага на те, що ОСОБА_2 не була одружена та не мала дітей, до 2015 року проживала одна у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, з вересня 2015 року вона стала проживати разом із ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом вели спільний бюджет та побут, допомагали один одному та несли спільні витрати. Після повернення з вимушеної окупації у травні 2022 року у м. Ірпінь, позивач дізналася, що 13 березня 2022 року внаслідок обстрілів військовослужбовцями російської федерації ОСОБА_2 загинула.

ОСОБА_1 стверджує, що після смерті ОСОБА_2 у визначений законом строк звернулась до Ірпінської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 223/02-31 від 07.04.2023 мотивовану, зокрема, відсутністю доказів постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 27.04.2023 цивільну справу передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.

Ухвалою суду від 12 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Виникло в судове засідання свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

05 липня 2023 року від представника відповідача Ірпінської міської ради Київської області Пригорницькою О.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила проводити розгляд справи за її відсутності, щодо заявлених позивачем вимог, просила суд прийняти законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення.

Ухвалою суду від 28 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року витребувано з КП КОР «Київське обласне бюро інвентаризації» (м. Бровари вул. Шевченка, 8а) інформацію про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , зокрема: чи зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.12.1998 р. видане виконкомом Ірпінської міської ради згідно розпорядження № 145 від 21.10.1998 року, дата реєстрації 10.12.1998 року; хто станом на день надання відповіді є власником квартири АДРЕСА_2 та на підставі яких документів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Чайка І.В. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача подала заяву, відповідно до якої підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а справу просить розглянути за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Представник третьої особи Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.12.1998 року видане виконкомом Ірпінської міської ради, згідно з розпорядженням № 145 від 21.10.1998 року, ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 13 травня 2022 року Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 13 травня 2022 року у віці 64 роки померла ОСОБА_2 .

В матеріалах справи міститься копія лікарського свідоцтва про смерть № 010-1747 від 15.03.2022, виданого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, з якого слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ірпінь Київської області. Причиною смерті стала вибухова травма.

Згідно копії акта депутата ОСОБА_7 від 11.08.2022 року, при обстеженні встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом також проживала ОСОБА_2 , яка загинула внаслідок обстрілів військовослужбовцями рф під час евакуації 13.03.2022 р.

В матеріалах справи міститься копія спадкової справи №299/2022 заведеної після смерті ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було подано до Ірпінської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.04.2023 постановою державного нотаріуса Журавель А.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 з посиланням на те, що спадкоємець не долучила до заяви документів щодо підтвердження будь-яких родинних відносин з померлою ОСОБА_2 .

З матеріалів копії спадкової справи № 299/2022, заведеної після смерті ОСОБА_2 , не вбачається наявність інших спадкоємців прав та обов`язків померлої, окрім позивача ОСОБА_1 .

Також до матеріалів справи долучено копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 дійсно проживала з ОСОБА_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2015 року, вели спільний побут, перебували в гарних відносинах, ОСОБА_2 за станом здоров`я потребувала допомоги, яку позивач надавала. Свідок ОСОБА_3 вказала, що померла мала сестер та брата, які проживають в Білорусії. На даний час в квартирі продовжує проживати позивач, замінила вікно та відремонтувала балкон.

Так, згідно з показами свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_2 була одинокою, чоловіка та дітей не мала, проживала разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 піклувалась про свою хрещену матір, купувала ліки та їжу, робила ремонт у квартирі. Наголосила, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були теплі та дружні відносини, на день народження ОСОБА_1 , куди була запрошена свідок ОСОБА_2 повідомила, що хоче залишити квартиру, в якій проживає, своїй похресниці ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 також підтвердила факт проживання позивача із ОСОБА_2 , вказавши, що часто приходила до них в гості, бачила як ОСОБА_1 піклувалась про ОСОБА_2 , разом робили ремонт, придбали нову кухню, боллер, холодильник, знає, що ОСОБА_2 хворіла цукровим діабетом, тому потребувала сторонньої допомоги.

Вказані свідки надали покази під присягою та будучі попередженими про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, в т.ч. за введення суду в оману.

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування а видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

В пункті 4.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 20.02.2012 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 від 22.02.2012), для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.

Правовий аналіз законодавства свідчить, що право на спадкування у особи виникає саме за фактом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а не за самим лише фактом його реєстрації разом із спадкодавцем.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Місцем проживання фізичної особи за змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника і навпаки не може бути доказом того, що заявник не проживав зі спадкодавцем, оскільки, сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є достеменним підтвердженням обставин того, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Відповідні правові позиції щодо застосування норм права сформульовано, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 (61-18625св21), від 10.01.2019 у справі № 484/747/17 та від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц, які приймаються судом до уваги як такі, що є обов`язковими до застосування в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

З огляду на досліджену судом доказову базу, у даній конкретній справі підстав для сумніву у правдивості пояснень позивача про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем, не виявлено, отже такі вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування (див. постанови Верховного Суду: від 20.06.2018 у справі № 640/13903/16-ц /провадження № 61-15147св18/, від 20.06.2018 у справі № 266/5267/18 /провадження № 61-6647св19/, від 20.03.2019 у справі № 550/1040/16-ц /провадження № 61-28423св18/; від 22.04.2020 у справі № 601/2592/18 /провадження № 61-17859св19/; від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18 /провадження № 61-11210св19/; від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц /провадження № 61-43734св18/, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18 /провадження № 61-9410св19/ від 02.08.2023 у справі № 640/1851/19 /провадження № 61-13504св21/, що свідчить про сталість судової практики з відповідного питання).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 /провадження № 61-16069св20/).

Встановивши перешкоди для оформлення права власності на спадкове майно у нотаріальному порядку, враховуючи, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом є похідними від вимоги про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до правил ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позивач після смерті ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем її квартири АДРЕСА_2 , однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

З огляду на наведене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на час відкриття спадщини, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_5 по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) право власності на грошові кошти в сумі 14 737,07 грн. на картковому рахунку ОСОБА_2 за № UA 0938350/980 від 07.06.2018 року, що знаходиться в Акціонерному товаристві «Сенс-Банк», в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.М.Третяк