н/п 2-о/490/116/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою в якій просить: встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 29.02.2002 року народження, який рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.06.2014 року було розірвано. Після розірвання шлюбу подружжя примирились та почали проживати фактично, вели сумісне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявниці та ОСОБА_3 народилась дитина донька ОСОБА_5 . Відомості про батька дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер. Заявник вказує, що за життя ОСОБА_3 визнавав себе батьком доньки ОСОБА_5 , з народження дитини та по день своєї смерті піклувався про неї, займався її вихованням та утриманням. Метою звернення заявника з даною заявою є встановлення факту батьківства загиблого ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_5 . Встановлення факту батьківства має для заявника та дитини юридичне значення. Питання щодо встановлення батьківства наразі можливо вирішити тільки в судовому порядку, тому заявник звернулась з даною заявою до суду.

Представник заявника надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Представник Заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, заперечень що вимог не мають.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 надав заяву в якій просив розглядати заяву за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_4 надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали заяви, давши оцінку доказам, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено паспорт серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2014 року згідно якого розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 31 травня 2023 року згідно якого відомості про батька ОСОБА_5 записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України.

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 згідно якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно доч.1ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішеннямсуду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно дочастини першої статті 135цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19).

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

П.15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як на підтвердження своїх вимог заявник посилається на покази свідків та висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 22.01.2024 року.

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 згідно якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , в графі батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 .

Судом досліджено висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 22.01.2024 року згідно якого ймовірність того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є біологічною бабусею та біологічним дідусем дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,99%.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що знає заявника вже більше 20 років. Свідок зазначила, у заявника та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась донька ОСОБА_7 . Свідок вказала, що ОСОБА_8 був моряком. В період своєї відпустки ОСОБА_8 весь свій час проводив з дитиною, піклувався про доньку, гуляв з нею та з старшою донькою ОСОБА_9 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що знає заявника з 1997-1998 року.Свідок вказала, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_12 , останні проживали разом, вели спільне господарство. Дитина ставилась до ОСОБА_8 як до батька, називала його батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 так як під час розгляду справи судом встановлено, що мати дитини та ОСОБА_3 спільно проживали, вели спільне господарство, спільно виховували дитину, а також, що за життя ОСОБА_3 визнавав себе батьком ОСОБА_5 , приймав участь у її вихованні, а також те, що у свідоцтві про народження дитини вказано її по-батькові « ОСОБА_8 », тобто співпадає з ім`ям її батька. Крім того висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 22.01.2024 підтверджено, що ймовірність того, що батьки особи щодо якої ставиться питання про визнання батьком є дідусем та бабусею та дитини складає 99,9%.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є біологічною бабусею та біологічним дідусем дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,99%.

Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису № 1304 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Миколаєва, складеного 01 жовтня 2018 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зазначивши у графі "батько": " ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянин України, уродженець м. Миколаєва Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя