Єдиний унікальний номер 725/1428/24
Номер провадження 2/725/251/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ), Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44) про стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час ДТП, відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачів в якому вказує, що 27 серпня 2023 року о 15:20 годині ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Renault Megane Scеnic д.р.н. НОМЕР_3 вчинила дорожньо-транспортну пригоду з транспортним засобом Subaru Forester д.н.р. НОМЕР_4 , який належить їй (позивачці).

Стверджує, що по факту дорожньо-транспортної пригоди на місці вчинення було сформовано/складено електронний протокол. GPS координати оформлення протоколу визначені пристроєм автоматично: 48.291929315; 25.932546237.

На момент вчинення ДТП цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу Renault Megane Scеnic, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем страховою компанією ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАУС ГРУП».

Зазначає, що вона звернулася до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування витрат, завданих внаслідок ДТП, та їй було погоджено і виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 38518,98 грн.

Разом з тим, запропонована страховою компанією сума відшкодування є недостатньою для виконання відновлювального ремонту автомобіля. Відповідно до складеного акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 №0023 від 21.11.2023 року встановлено, що виконані роботи з ремонту автомобіля Subaru Forester д.н.р. НОМЕР_4 на загальну суму 66 700 грн.

Таким чином страховик зобов`язаний відшкодувати заподіяну шкоду у частині, яка не була повністю покрита страховим відшкодуванням, у межах страхової суми.

Враховуючи викладене, просить суд стягнути із відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 28181,02 гривень та судовий збір.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь суму франшизи у розмірі 3200 гривень та судовий збір.

Від представника ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» до суду надійшов відзив в якому вказує, що страховик, за договором страхування, відшкодовує шкоду, яка визначена та оцінена в порядку встановленому законом. При цьому, особі відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законом. Окрім того, позивачка звернулася до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування, та у відповідності до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сторони досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, не на полягавши при цьому на оцінці та експертизі пошкодженого майна. Потерпілій було виплачено страхове відшкодування в розмірі 38518,98 гривень. Таким чином, виплата страхового відшкодування у розмірі, погодженому сторонами, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання. Просить врахувати даний відзив при вирішенні спору.

В судове засідання позивачка не з`явилась. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Просив суд в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» відмовити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена судом про час та місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошення на офіційному сайті суду про виклик останньої до суду. Про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного:

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 27 серпня 2023 року о 15:20 годині ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Renault Megane Scеnic д.р.н. НОМЕР_3 вчинила дорожньо-транспортну пригоду з транспортним засобом Subaru Forester д.н.р. НОМЕР_4 , який належить позивачці ОСОБА_1 /а.с. 29/.

По факту дорожньо-транспортної пригоди на місці вчинення було сформовано/складено електронний протокол. GPS координати оформлення протоколу визначені пристроєм автоматично: 48.291929315; 25.932546237. /а.с. 12/.

На момент вчинення ДТП цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу Renault Megane Scеnic, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем страховою компанією ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАУС ГРУП». /а.с. 13/.

30.08.2023 року було здійснено огляд пошкодженого автомобіля Subaru Forester д.н.р. НОМЕР_4 , що підтверджується копією акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість). /а.с. 63/.

19.09.2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування витрат, завданих внаслідок ДТП. /а.с. 34/.

Вартість страхового відшкодування була розрахована на підставі ремонтної калькуляції 23.09.2023 року. /а.с.62/.

28.09.2023 року ОСОБА_1 було підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, згідно якої потерпілий підтвердив, що між ним та страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 38518,98 грн., а розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування визначений у цій заяві, відповідає її волевиявленню та викладений без стороннього примусу. /а.с.54/.

Грошові кошти у розмірі 38518,98 грн. ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» були перераховані на розрахунковий рахунок, наданий потерпілою стороною. /а.с.54/.

За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України. Згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

В силу ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст.6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу (ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 зазначеного Закону у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, являється підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.

Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, п.36.1 та п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За правилами абз.1 п.36.4. ст.36 вказаного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З врахуванням того, що власник пошкодженого автомобіля «Subaru Forester» д.н.р. НОМЕР_4 ОСОБА_1 , звернувшись до страховика про виплату страхового відшкодування та, в подальшому, власноручно підписавши заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, чим підтвердив, що між ним і страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, що відповідає його волевиявленню та який було розраховано на підставі висновку належного експерта, калькуляції, /а.с.54-62/, тобто, фактично погодилася із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час Страховиком, і не наполягала на проведенні додаткової оцінки чи експертизи пошкодженого автомобіля та отримала страхове відшкодування у розмірі 38518,98 грн.

Отже, на переконання суду, в діях відповідача, а саме ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відсутні ознаки порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку із чим позивачці ОСОБА_1 , як власнику пошкодженого автомобіля, слід відмовити у задоволенні позову, в частині позовних вимог до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», із наведених вище підстав.

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки суму франшизи у розмірі 3200 гривень, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог п. 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, а тому відповідачкою ОСОБА_2 повинно бути сплачена франшиза у розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1188 ЦК України, ст. 2, 10, 12, 76, 77, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ), суму франшизи в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк