КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року

справа № 759/1733/23

провадження № 22-ц/824/4565/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Олійника В.І., Сушко Л.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року, постановлене під головуванням судді Кириленко Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 27 550 грн щомісячно.

В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 04.06.2021 року.

Сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначає, що відповідач з грудня 2022 р. не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а вона, в свою чергу несе значні витрати на оренду житла, послуги няні, покупки одягу та продуктів для дітей.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з 30.01.2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого в розмірі 5000 грн до досягнення повноліття молодшою дитини.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

В решті позову - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представником позивача та відповідачем подано апеляційній скарги.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів та стягнути із відповідача аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 27550 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимоги обґрунтовані тим, що загальна вартість витрат позивача на матеріальне забезпечення дітей щомісячно становить 55100 грн. Висновки суду про те, що відповідач сплачував на дітей грошові кошти у розмірі 7000-10000 грн не підтверджено доказами. Зазначає, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованим як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку, а посилання відповідача про те, що він не є фізичною особою-підприємцем не підтверджено доказами. Вказує, що загальний дохід відповідача за 2022 рік склав 1 337 415,49 грн, а тому останній може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що суд, при постановленні рішення не звернув уваги на той факт, що дітям ще не виповнилось 6 років, що має значення для визначення мінімального розміру аліментів. Судом стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в той час як діти є малолітніми. Вказує, що наявна пропозиція відповідача у відзиві на позов щодо аліментів у розмірі 7000,00 грн не є частковим визнанням позовних вимог. Заявлена позивачем вимога є завищеною та відповідач не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Судом не встановлено всіх обставин справи, зокрема факту проживання дітей із матір`ю. Позивачем не надано доказів наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявленому чи задоволеному судом розмірі аліментів. Подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на утримання дітей не є належними. Судом безпідставно встановлено, що відповідач протягом 2020 року по січень 2023 року сплачував на утримання дітей від 7000 до 10000 грн щомісячно. Вважає, що за наявних обставин справи розмір аліментів на утримання двох малолітніх дітей не може перевищувати 4454 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 10 000,00 грн щомісячно, починаючи з 30.01.2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого в розмірі 5000 грн до досягнення повноліття молодшою дитини суд першої інстанції виходив із обов`язку обох батьків щодо матеріального утримання дітей.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9,10).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Доводи відповідача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти у задоволеному судом розмірі колегія суддів не приймає.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровим, особою працездатного віку, відтак може працювати та сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей.

Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік вбачається, що нарахований дохід ОСОБА_2 становить 1 334 681,15 грн (податкова декларація єдиного податку -фізичної особи).

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що визначений судом розмір аліментів - по 5000,00 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття, є розумним, а також буде справедливим балансом між захистом прав відповідача та захистом прав дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на нього як батька.

Матеріали справи не містять доказів того, що сторонами оспорювався факт проживання дітей із матір`ю, а тому доводи відповідача про те, що судом не встановлено вищевказаний факт є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведено розмір витрат на дитину, колегія суддів відхиляє, оскільки, при визначенні розміру аліментів, суд виходить із якнайкращих інтересів дитини.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо недостатності стягнутих витрат на утримання дітей, колегія суддів також не приймає, враховуючи що позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат у більшому розмірі, ніж стягнуто судом. Позивач посилається на те, що вона вимушена орендувати житло, вартість оренди якого складає 13000,00 грн. Водночас, апеляційний суд звертає увагу на наявність у ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки та житлового будинку, що розташований на ній за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48-50).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Наведені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді