Провадження № 2/359/832/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління комуна-льного господарства» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив :

21 листопада 2023 року Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства» (далі по тексту КП «ВУКГ») звернулось до Бориспільського міськ-районного суду Київської області з позовом, яким просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів в розмірі 2301 грн. 10 коп., інфляційні збитки в розмірі 1056 грн. 78 коп., 3% річних в розмірі 185 грн. 33 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп..

Вимоги обгрунтовано тим, що відповідач є власником джерела утворення побутових відходів, що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 . У вересні 2019 року за даним домоволодінням було сформовано особовий рахунок № НОМЕР_1 , як за споживачем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів. ОСОБА_3 користувалась послугами позивача, проте з жовтня 2019 року не сплачувала спожиті житлово комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 2301 грн. 10 коп. У звязку з цим, на підставі вимог ст. 15, 35-1 Закону України «Про відходи», ст. 67-68 Закону України «Про житлово комунальні послуги» та ст. 526, 625 ЦК України, КП «ВУКГ» просило позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 01 грудня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам розяснено права, обовязки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Відповідач своїм процесуальним правом подати відзив на позов не скористалась. Заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судщового засідання до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

Представник відщповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні зважаючи на наступне. Його мама ОСОБА_3 , є людиною літнього віку та не користується послугами інтернету, не виписує друкованого видання «Вісті», у звязку з чим навіть не була обізнана про оферту позивача щодо вивезення побутового сміття. Крім того, КП «ВУКГ» не направляло відповідачу договору про надання вказаних послуг та ОСОБА_3 не укладала з позивачем такий договір. Також представник відповідача зазначив, що у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає власник даного майна ОСОБА_3 та він ОСОБА_2 разом з дружиною. Квитанції від позивача за надані послуги з вивезення побутового сміття за вказаною адресою приходили, у звязку з чим ОСОБА_2 звертався в усному порядку до КП «ВУКГ» та просив припинити нарахову-вати заборгованість.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, виконавши всі вимоги цивіль-ного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянув-ши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтую-ться. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 0-Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що 23 квітня 2018 року Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради рішенням за № 177 затверджено протокол засідання конкурсної комісії з визначення переможця конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Бориспіль по лотам № 1, 2, яким КП «ВУКГ» визначено виконавцем послуг із вивезення побутових відходів у м. Бориспіль (тверді : органічна складова побутових відходів, що легко загниває, дерево; ремонтні, великогабаритні) лот № 1 строком на 5 років, про що укласти договір відповідно до Типового договору, затвердженого протоколом засідання конкурсної комісії від 12 березня 2018 року за № 1.

Також цим рішенням затверджено протокол засідання конкурсної комісії з визначення переможця конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Бориспіль (тверді : папір та картон, полімери, скло) лот №2 від 17 квітня 2018 року за № 4.

26 квітня 2018 року між Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради та КП «ВУКГ» було укладено договір № 52 на надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Бориспіль за лотом № 1 зі строком дії до 26 квітня 2023 року.

23 квітня 2018 року рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради за № 438 від 24 червня 2019 року затверджено з 01 серпня 2019 року тарифи на послуги з вивезення побутових відходів у м. Бориспіль, а саме : 1.1. для населення, що проживає у багатоквар-тирних та одноквартирних будинках з наявністю усіх видів благоустрою та гуртожитках де проживають сім`ями : вивезення твердих побутових відходів 21,78 грн. з ПДВ в місяць на одну людину, 1.2. для населення, що проживає в індивідуальних будинках з присадибною ділянкою за відсутності каналізації : вивезення твердих побутових відходів -21,60 грн. з ПДВ в місяць на одну людину, вивезення рідких відходів 134,33 грн. з ПДВ за 1 куб.м., тощо.

Крім того, даним рішенням зобовязано позивача, як виконавця послуг, довести до відома споживачів на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про житлово комунальні послуги» про дане рішення та тарифи на послуги з вивезення побутових відходів та забезпечити укладення / переукладення договорів зі споживачами про надання послуг з вивезення побутових відходів.

15 серпня 2019 року на виконання вказаного рішенням Виконавчого комітету Бориспіль-ської міської ради та згідновимог ст. 35-1 Закону України «Про відходи», ст. 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «ВУКГ» розмістило оголошення в щотижневику «Вісті» щодо публічного договору про надання послуг з вивезення побуто-вих відходів на території м. Бориспіль з відображенням даних про тарифи.

Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради за № 368 від 05 вересня 2022 року з 01 жовтня 2022 року затверджено нові тарифи на послуги з поводження з побуто-вими відходами для позивача в наступних розмірах : 1.1. для населення, що проживає у багатоквартирних будинках в розмірі 34,06 грн. з ПДВ в місяць на одну людину, 1.2. для населення, що проживає в одноквартирних будинках у розмірі - 30,35 грн. з ПДВ в місяць на одну людину, 1.4. для інших споживачів в розмірі 241,06 грн. з ПДВ за 1 куб.м., тощо.

10 квітня 2023 року рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради за № 203 з 27 квітня 2023 року тимчасовим виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території Бориспільської міської територіальної громади визнано КП «ВУКГ» до про-ведення конкурсу з визначення виконавця.

Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради за № 288 від 15 травня 2023 року КП «ВУКГ» визнано виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території Бориспільської міської територіальної громади строком на 5 років та зобовязано укласти Типовий договір.

Відповідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг, серед інших, належить вивезення побутових відходів.

Згідно ст. 19 даного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

За змістом ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

У статті 26 цього Закону вказано, що договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Істотні умовами договору на надання житлово-комунальних послуг визначені ч. 1 ст. 26 вказаного Закону.

Відповідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запро-шенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Конклюдентні дії є акцептом, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (ст. 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюд-жується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Цим законом, зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

Такі положення Закону України «Про житлово - комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можли-вість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно п. б ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах 2 та 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

На виконання зазначеного закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1070 від 10 грудня 2008 року про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг- органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законо-давчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Вказана позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, в судовому засіданні, встановлено, що КП «ВУКГ», в якості пропозиції для підписання споживачами, в щотижневому виданні «Вісті» від 15 серпня 2019 року опублікованло публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, тобто направлено оферту споживачам.

Відповідно ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Згідно ч. 3 ст. 205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

У матеріалах справи відсутні докази того, що протягом одного місяця з дня опублікування позивачем у засобах масової інформації проекту договору (публічної оферти), відповідач чи уповноважена нею особа у письмовому вигляді повідомила КП «ВУКГ» про свою відмову укласти договір чи про свою незгоду з умовами опублікованого договору, а отже, така публічна оферта вважається погодженою та прийнятою (акцептованою) відповідачем.

Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодав-ства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналізуючи встановлені дійсні обставини справи, досліджені судом докази та вимоги матеріального права, суд приходить висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо доведеності факту укладення договору позивача з відповідачем про вивезення побутових відходів, факту надання позивачем послуг із вивезення побутових відходів відповідачеві не спростований, а також факту споживання відповідачем послуг, наданих КП «ВУКГ».

Згідно ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Послуга із вивезення побутових відходів, в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та послуга з поводження з побутовими відходами, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відноситься до комунальної послуги і за приписами ст. 16 згаданих Законів України, мають надаватися на безперервній (систематичній) основі відповідно встановлених Правил.

Аналіз наведених норм чинного законодавства чітко вказує на те, що в контексті житлово-комунальних правовідносин, суб`єктом - виконавцем комунальної послуги із вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами) може вважатися лише той суб`єкт господарювання, який визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку, зокрема органом місцевого само-врядування, відповідно ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи», п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Порядку визначення на конкурсних засадах виконавця послуги із вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українит за № 1173 від 16 листопада 2011 року «Питання надання послуг із вивезення побутових відходів».

За таких обставин, відповідач ОСОБА_3 , як власник домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , зобов`язана сплачувати вартість послуг, пов`яза-них із вивезенням побутових відходів, які здійснює КП «ВУКГ», за тарифами визначени-ми органом місцевого самоврядування на підставі Постанови КМУ.

Внаслідок невиконання вказаного зобов`язання виникла заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем, що підлягає стягненню у розмірі 2301 грн. 10 коп., визначеному виконавцем на підставі тарифів, затверджених органом місцевого самоврядування і який останнім не спростовано.

Також позивач, на підставі ст. 526 ЦК України та п. б ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи», просив суд стягнути з відповідача на власну користь плату за користування послугами з вивезення побутових відходів у розмірі 1242 грн. 11 коп., яка складається з : інфляційних збитків в розмірі 1056 грн. 78 коп., 3% річних в розмірі 185 грн. 33 коп.

Правильність цих розрахунків, здійснена позивачем, не викликає сумнівів у суду та не спростована відповідачем, а тому суд виходить саме з цих розрахунків.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з даним позовом КП «ВУКГ» сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.. Наведене підтверджується платіжною інструкцією № 615 від 17 листопада 2023 року.

Зважаючи на задоволення позову та вимоги ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «ВУКГ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп..

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 10 -12, 76 -81, 133, 141, 259 - 260, 264 -265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» заборгованість за спожиті жиитлово комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 2301 (дві тисячі триста одну) гривню 10 (десять) копійок, інфляційні збитки в розмірі 1056 (одна тисяча п`ятдесят шість) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок, 3% річних в розмірі 185 (сто вісім-десят п`ять) гривень 33 (тридцять три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Позивач : Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господар-ства», , місцезнаходження : 08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Глибоцька, 128-а.

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 26 листопада 1997 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляцій-ної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 квітня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва