справа № 755/8940/23 головуючий у суді І інстанції Катющенко В.П.
провадження № 22-ц/824/6084/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ПАТ «СК «АРКС» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 51 724 грн. 74 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 березня 2021 року між ПАТ «СК «АРКС» та ПАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 161ак1юб, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ). 12 травня 2021 року о 15:40 в м. Київ, на проспекті Алішера Навої, біля будинку № 69 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ПАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна») та автомобіля Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3 ), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ). Згідно відповіді від НПУ № 558466 про ДТП та постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року (справа № 755/8604/21) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.4 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2795435 від 09 червня 2021 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2795437 від 09 червня 2021 року та умов договору страхування № 161ак1юб від 26 березня 2021 року, розмір страхового відшкодування склав 135 885,70 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжних доручень № 788177 від 10 червня 2021 року, № 788295 від 10 червня 2021 року. Відповідно до п. 25.13 Договору страхування №161ак1юб від 26 березня 2021 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи. Відповідно до звіту № 645 про оцінку вартості відновлювального ремонту, вартість відновлювального ремонту ТЗ VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ), розрахована оцінювачем, складає 181103,62 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК АСКО ДС» згідно полісу № АР4589235. Полісом № АР4589235 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК АСКО ДС» в розмірі 130 000 грн., франшиза - 0,00 грн. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 84 160,96 грн. було відшкодовано позивачем за ПрАТ «СК АСКО ДС» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АР4589235, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2795437 від 09 червня 2021 року. ПрАТ «СК АСКО ДС» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування позивачу в розмірі 84 160,96 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 рокупозов ПАТ «СК «АРКС» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АРКС» суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 885,70 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «АРКС»просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що для відновлення попереднього стану пошкодженого транспортного засобу VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ) було використано саме нові комплектуючі частини, тому особа, відповідальна за шкоду (а саме відповідач), не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації при відшкодуванні збитків, тому відповідач має нести відповідальність в розмірі 51724,74 грн. - вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку № № ЛІ-00000036 від 28 травня 2021 року та ремонтної калькуляції - в розмірі фактичних витрат, понесених у зв`язку із ремонтом пошкодженого транспортного засобу. В оскаржуваному рішенні зазначено, що не знайшло свого підтвердження матеріалами справи те, що ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» та AT «СК «АРКС» є членами Угоди про пряме врегулювання збитків. При цьому, в матеріалах, долучених до позовної заяви, містяться докази того, що ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» та AT «СК «АРКС» є членами Угоди про пряме врегулювання збитків, а саме: роздруківка розрахунку суми страхового відшкодування в рамках ПУ; копія акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09 серпня 2021 року; реєстр виплат в системі ПВЗ за період з 01 червня 2021 року - 30 червня 2021 року та реєстр виплат ПУ за лютий 2021 року; роздруківка Положення про пряме врегулювання збитків, затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10 березня 2016 року. ПрАТ «СК АСКО ДС», страховиком відповідача ( ОСОБА_1 ), з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода було виконано обов`язок згідно полісу № АР4589235 та сплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля з урахуванням його зносу. Оскільки ПрАТ «СК АСКО ДС» здійснило сплату позивачу відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди та страховиком заподіювача шкоди зазначена величина не покривається, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до винуватця з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року справа № 758/10356/14-ц, постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року справа №760/25782/14-ц, постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року справа №6-2587цс15. Таким чином, правильною є вимога позивача до відповідача про стягнення вартості відновлювального ремонту ТЗ без урахування коефіцієнта фізичного зносу. Крім того, ПрАТ «СК АСКО ДС» здійснено виплату страхового відшкодування, а не відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Тому, посилання суду на ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в своєму рішення є не обґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує про те, що станом на 12 травня 2021 року цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «АСКО ДС», про що свідчить поліс № АР/4589235. Відповідно до вказаного полісу, страхова сума за майнову шкоду становить 130 000 грн., розмір франшизи становить нуль. Отже, ПрАТ «СК «АСКО ДС» має обов`язок відшкодувати завдану шкоду у повному розмірі 130 000 грн. Решту суми шкоди у розмірі 5 885,70 грн. має відшкодувати Відповідач в силу ст.1194 ЦК України. Саме тому суд першої інстанції ухвалив рішення про стягнення із відповідача на користь позивача саме 5 885,70 грн. Таким чином, відповідач не має обов`язку відшкодовувати позивачу кошти у розмірі 45 839,04 грн. із заявлених позивачем 51 724,74 грн. Суму у розмірі 45 839,04 грн. має сплатити позивачу ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний». Покладення такого обов`язку на відповідача буде суперечити меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становило 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., на користь держави.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 12 травня 2021 року о 15 годині 20 хвилин, біля будинку №69, розташованого на проспекті Алішера Навої у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_3 , при виконані маневру повороту ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу «Вольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення із вказаним транспортним засобом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Станом на день розгляду справи постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року є такою, що набрала законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до відповіді НПУ про дорожньо-транспортну пригоду, виданої Управлінням патрульної поліції в м. Києві, автомобіль «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна», та яким керував ОСОБА_2 , отримав такі механічні пошкодження: задня ліва частина, бокова ліва частина.

АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» є власником автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

На момент ДТП автомобіль «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 був забезпечений за договором № 161ак1юб від 26 березня 2021 року добровільного комплексного страхування наземного транспорту, Цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті, укладеним між страховиком АТ «СК «АРКС», страхувальником/вигодонабувачем АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна».

13 травня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ.

Відповідно до рахунку-фактури № ЛІ-00000036 від 28 травня 2021 роу, складеного ФОП ОСОБА_3 , ремонт автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 135 885,70 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача у розрізі спірних правовідносин на договірні зобов`язання між страховиками потерпілого та винуватця, суперечать загальним принципам інституту страхування, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, а відповідачем вносились відповідні страхові платежі, відтак перекладання обов`язку виплатити страхове відшкодування на відповідача у заявленому розмірі, незважаючи на обумовлений ліміт відповідальності відповідача суперечать загальним засадам інституту страхування. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АРКС» шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що складає різницю між фактичним розміром завданої шкоди та лімітом відповідальності відповідача за полісом серії АР № 004589235 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну у розмірі 5 885,70 грн.

Апеляційний суд не погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини між відповідачем та його страховиком, ПрАТ «СК АСКО ДС», регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ «СК «АРКС» вказує про те, що 12 травня 2021 року о 15:40 в м. Київ, на проспекті Алішера Навої, біля будинку № 69 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ПАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна») та автомобіля Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3 ), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Згідно відповіді від НПУ № 558466 про ДТП та постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року (справа № 755/8604/21) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.4 ПДР України (ст. 124 КпАП України)

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2795435 від 09 червня 2021 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2795437 від 09 червня 2021 року та умов договору страхування № 161ак1юб від 26 березня 2021 року, розмір страхового відшкодування склав 135 885,70 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжних доручень № 788177 від 10 червня 2021 року, № 788295 від 10 червня 2021 року

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК АСКО ДС» згідно полісу № АР4589235.

Полісом № АР4589235 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК АСКО ДС» в розмірі 130 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 84 160,96 грн. було відшкодовано позивачем за ПрАТ «СК АСКО ДС» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АР4589235, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2795437 від 09 червня 2021 року. ПрАТ «СК АСКО ДС» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування позивачу в розмірі 84 160,96 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків.

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач від імені страховика відповідача здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику у загальному розмірі 135 885,70 грн. на підставі Положення про пряме врегулювання збитків. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за полісом серії АР № 004589235 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі сто тридцять тисяч. Вбачається, що сума страхового відшкодування за полісом серії АР № 004589235 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» складає 130 000 грн., відтак граничний розмір страхового відшкодування за вину, заподіяну відповідачем, дорівнює страховій сумі за полісом, що складає 130 000 грн. У іншій частині, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції є помилковими з наступних підстав.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 зазначеної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 2.3 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Так, судом першої інстанції не враховано, що сума відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК АСКО ДС» в порядку регресу позивачу у розмірі 84 160 грн. 96 коп., визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані ПАТ «СК «АРКС» потерпілому, становлять 135 885 грн. 70 коп., відтак різниця між цими сумами, а саме 51 724 грн. 74 коп. має бути відшкодована ОСОБА_1 відповідно до правила статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16, правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі договору страхування наземного транспорту, є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія правила частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання такого зобов`язання.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 30 липня 2021 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих. №СУ/009383/4-1 від 30 липня 2021 року простим листом, яка була отримана відповідачем, що підтверджується відповіддю на претензію від 20 серпня 2021 року (а.с.9, 11).

Разом з тим, з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, заперечуючи проти позову, доводів у частині незгоди із розміром нарахованої позивачем заборгованості не наводив, розмір відшкодування матеріального збитку у розмірі 135 885 грн. 70 коп. не спростовував, а посилався виключно на безпідставність позовних вимог у цілому.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги ПАТ «СК «АРКС» сплатило судовий збір у загальному розмірі 6 039 грн. (2684+4026). Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року скасувати та прийняти постанову.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», місце знаходження: вул. Іллінська, 8, м. Київ, ідентифікаційний код - 20474912, шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 51 724 (п`ятдесят одна тисяча сімсот двадцять чотири) гривні 74 копійки та судовий збір у розмірі 6 039 (шість тисяч тридцять дев`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.