Справа № 727/3907/24
Провадження № 2-з/727/44/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М. розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Якобишеної Тетяни Дмитрівни про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Якобишена Т.Д.звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду.

У поданій заяві посилалася на те, що у приватній власності заявника ОСОБА_1 перебували 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0158 га кадастровий номер :17:001:1205 та 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стверджує, що заявнику ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0158 га кадастровий номер :17:001:1205 та 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказує, що 24 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено два договори дарування, а саме: договір дарування одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кривцовою К.Т. (договір зареєстрований за №1444), а також договір дарування одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0158 га кадастровий номер :17:001:1205 у межах згідно з планом, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кривцовою К.Т. (договір зареєстрований за №1444).

Зазначає, у приватній власності заявника ОСОБА_1 такожперебувало 36/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 , що складаються з: приміщення (квартира АДРЕСА_3 ) загальною площею 60,10 кв.м., а саме: 2-1 коридору площею 3,30 кв.м., 2-2 кімнати площею 19,50 кв.м., 2-3 ванної площею 3,60 кв.м., 2-4 кімнати площею 18,60 кв.м., 2-5 кухні площею 10,20 кв.м., 2-6 комори площею 0,90 кв.м., 2-7 вбиральня площею 0,90 кв.м., ІІІ підвалу площею 3,10 кв.м.

Стверджує, що 03 березня 2023 року також подаровано ОСОБА_2 належні заявнику ОСОБА_1 36/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 , що складаються з: приміщення (квартира АДРЕСА_3 ) загальною площею 60,10 кв.м., а саме: 2-1 коридору площею 3,30 кв.м., 2-2 кімнати площею 19,50 кв.м., 2-3 ванної площею 3,60 кв.м., 2-4 кімнати площею 18,60 кв.м., 2-5 кухні площею 10,20 кв.м., 2-6 комори площею 0,90 кв.м., 2-7 вбиральні площею 0,90 кв.м., ІІІ підвалу площею 3,10 кв.м., договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Кривцовою К.Т. (договір зареєстрований за №1658).

Представник заявника зазначає, що після укладення вищевказаних договорів дарування 25.04.2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Стверджує, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.05.2023 року шлюб між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Вказує, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінила замки від вхідних дверей в житловому будинку АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_3 .

Крім цього, стверджує, що ОСОБА_2 вказала заявнику ОСОБА_1 , що вона має намір виїхати на постійне місце проживання за кордон та продати майно, яке їй належить в Україні.

Вказує, що у зв`язку із вищезазначеними діями ОСОБА_2 у заявника ОСОБА_1 виникла необхідність звернутись до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення його до суду, оскільки вищезазначені дії ОСОБА_2 , які спрямовані на реалізацію спірного майна, на її думку, можуть в подальшому, у разі задоволення судом позову про визнання недійсним договорів дарування, ускладнити виконання вказаного рішення суду.

На основі викладеного, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Якобишена Т.Д.просила суд забезпечити позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до пред`явлення його до суду шляхом накладення арешту: на земельну ділянку площею 0,0158 га з кадастровим номером :17:001:1205, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; на житловий будинок літ. А загальною площею 134,8 кв.м, житловою площею 43,8 кв.м по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; на 36/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 , що складаються з: приміщення (квартира АДРЕСА_3 ) загальною площею 60,10 кв.м., а саме: 2-1 коридору площею 3,30 кв.м., 2-2 кімнати площею 19,50 кв.м., 2-3 ванної площею 3,60 кв.м., 2-4 кімнати площею 18,60 кв.м., 2-5 кухні площею 10,20 кв.м., 2-6 комори площею 0,90 кв.м., 2-7 вбиральні площею 0,90 кв.м., ІІІ підвалу площею 3,10 кв.м.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Так, за змістом ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, к випадку задоволення позову судом.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або не виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно розяснень, що надані в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у випадку задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання «status quo», поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини" (Kьbler v. Germany), заява № 32715/06).

Як вбачається з поданої заяви, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Якобишена Т.Д. стверджує, що на даний час готує для пред`явлення до суду позов про визнання договорів дарування недійсними, у зв`язку з чимпросить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно яке було подаровано ОСОБА_2 заявником ОСОБА_1 , а саме:на земельну ділянку площею 0,0158 га з кадастровим номером :17:001:1205, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); на житловий будинок літ. А загальною площею 134,8 кв.м, житловою площею 43,8 кв.м по АДРЕСА_1 ; на 36/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 , що складаються з: приміщення (квартира АДРЕСА_3 ) загальною площею 60,10 кв.м., а саме: 2-1 коридору площею 3,30 кв.м., 2-2 кімнати площею 19,50 кв.м., 2-3 ванної площею 3,60 кв.м., 2-4 кімнати площею 18,60 кв.м., 2-5 кухні площею 10,20 кв.м., 2-6 комори площею 0,90 кв.м., 2-7 вбиральні площею 0,90 кв.м., ІІІ підвалу площею 3,10 кв.м.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, а саме: копії спірних договорів дарування від 24 лютого 2023 року, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.05.2023 року, а також взявши до уваги інші аргументи викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем майна та вважає за необхідне частково забезпечити позов шляхом накладення заборони вчиняти дії направлені на відчуження спірної нерухомості.

Застосування саме такого заходу забезпечення позову належним чином запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім цього, даний вид забезпечення позову, на думку суду, є співмірним заявленим позовним вимогам.

Накладення судом заборони відчуження майна може забезпечити виконання рішення суду у разі задоволення позову та не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб.

Вжиття судом такого заходу забезпечення позову має тимчасовий характер, а тому заборона ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження спірного майна до ухвалення рішення у справі по суті, на думку суду, не порушує законні права та інтереси власника, оскільки ОСОБА_2 лише тимчасово буде позбавлена можливості відчуження спірного нерухомого майна.

Підстав для накладення арешту суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Вимоги заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Якобишеної Тетяни Дмитрівнипро забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , здійснювати дії щодо відчуження спірного майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0158 га з кадастровим номером :17:001:1205, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; житлового будинку літ. А загальною площею 134,8 кв.м, житловою площею 43,8 кв.м по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; 36/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 , що складаються з: приміщення (квартира АДРЕСА_3 ) загальною площею 60,10 кв.м., а саме: 2-1 коридору площею 3,30 кв.м., 2-2 кімнати площею 19,50 кв.м., 2-3 ванної площею 3,60 кв.м., 2-4 кімнати площею 18,60 кв.м., 2-5 кухня площею 10,20 кв.м., 2-6 комори площею 0,90 кв.м., 2-7 вбиральні площею 0,90 кв.м., ІІІ підвалу площею 3,10 кв.м., що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати представнику заявника ОСОБА_1 - адвокату Якобишеній Тетяні Дмитрівні, для подальшого звернення її до виконання до Центру надання адміністративних послуг м. Чернівці (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7) та Відділу з питань державної реєстрації речових прав організаційно юридичного управління Чернівецької міської ради (м. Чернівці вул. Кохановського, 7).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: