КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року місто Київ.

Справа №758/8401/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6531/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Немировської О.В., Євграфової Є.П.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року (ухвалено у складі судді Захарчук С. С., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Українська пожежна страхова компанія» про визнання недійсним протоколу узгодження розміру страхового відшкодування та стягнення суми

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» про визнання недійсним протоколу узгодження розміру страхового відшкодування та стягнення суми.

Зазначала, що 31.05.2018 на а/д Київ-Харків-Довжанський-126 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, та автомобіля «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

01.06.2018 вона звернулася до ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування.

У подальшому, представник відповідача запропонував їй підписати протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, зазначивши, що розмір страхового відшкодування складатиме 50 000 грн., а різницю між фактичною шкодою та страховим відшкодуванням вона зможе стягнути з винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

23.06.2018 ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 31.05.2018 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , складає 117 580 грн. 68 коп.

Про реальний розмір страхового ліміту за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8529095 від 21.03.2018, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , вона дізналась з рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.12.2019.

17.01.2020 вона звернулась до ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування в межах визначеного ліміту страхування - 100 000 грн. (з урахуванням вже плачених 50 000 грн.).

Жодної відповіді на вказану заяву від ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» вона не отримала.

Посилаючись на те, що ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» навмисно ввела її в оману щодо умов підписання протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, просила визнати недійсним протокол узгодження розміру страхового відшкодування від 15.06.2018 на суму 50 000 грн.

Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь 50 000 грн. на відшкодованого страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8529095 від 21.03.2018 у розмірі 50 000 грн. та сплачений судовий збір.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25.10.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 29 січня 2023 року засобами поштового зв`язку подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить оскаржуване рішення скасувати та направити справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення не відповідає нормам законодавства України. При ухваленні судового рішення суд замість перевірки обставин зменшення Приватним акціонерним товариством «Українська пожежна страхова компанія» розміру страхового відшкодування (ліміт страхування у сумі 100 000 гривень) до 50 000 грн., витребування і вивчення матеріалів цивільної справи Яготинського районного суду Київської області від 05.12.2019 (справа №382/1219/18, провадження №2/382/41/19) вдався до обґрунтування рішення виключно припущеннями повного і правильного відшкодування відповідачем завданої позивачу матеріальної шкоди.

Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишилася і суттєва відмінність змісту різних примірників протоколів узгодження розміру страхового відшкодування, за умови того, що на час складення таких протоколів відповідачем приховувався дійсний ліміт страхування у сумі 100 000 гривень. Форма протоколу узгодження не відповідає вимогам Закону України «Про стандартизацію», ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» оскільки не містить печатки або штампа ПРАТ «Українська пожежна страхова компанія».

Зазначає, що наведені у рішенні Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2023 (справа №758/8401/20, провадження №2/758/1459/23) обґрунтування певною мірою суперечать наведеним у рішенні Яготинського районного суду Київської області від 05.12.2019 (справа №382/1219/18, провадження №2/382/41/19) обставинам.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

15 лютого 2024 року до Київського апеляційного суду був поданий відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія», яким просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зазначає, що 15.06.2018 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «УПСК» укладено протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, де сума погодження страхового відшкодування складає 50 000 грн.

Звертає увагу, що протокол підписаний вже після отримання позивачем звіту про оцінку майна №2-10 від 31.05.2018 року.

Вказує, що в Протоколі зазначено, що сторони шляхом взаємних поступок досягли згоди щодо підписання даної Угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 , які взяли участь в судомо засіданні в режимі відеоконференції підтримали доводи апеляційної скарги. Представник ПрАТ «УПСК» в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши думку скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31.05.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, та автомобіля «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 15.06.2018 ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» досягли згоди, що розмір страхового відшкодування за транспортний засіб «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31.05.2018 по а/д Київ-Харків-Довжанський-126 км. за участю забезпеченого за договором страхування АК8529095 від 21.03.2018 забезпеченого транспортного засобу «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , складає 50 000 грн. (далі - протокол) (а.с. 15).

Відповідно до п. 4 протоколу розмір страхового відшкодування за транспортний засіб «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , вказаний у п. 1 цього протоколу, встановлено за домовленістю та згодою сторін, є остаточним та таким, що не підлягає оскарженню чи зміні.

Як установлено судом, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач та відповідач досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, про що було складено протокол узгодження розміру страхового відшкодування від 15.06.2018.

Протокол був підписаний позивачем, зауваження щодо протоколу у позивача були відсутні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протокол узгодження розміру страхового відшкодування від 15.06.2018 був складений сторонами у відповідності до ст. 36 Закону та в силу ЦК України не є правочином, правових підстав для задоволення позову про визнання його недійсним немає. Так як, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сторони погодили розмір страхового відшкодування, який був виплачений страховиком позивачу, підстав для стягнення з відповідача 50 000 грн. невідшкодованої частини суми страхового відшкодування немає.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та вимогам Закону.

За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України. Згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

В силу ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст.6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу (ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 зазначеного Закону у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, п.36.1 та п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власник і в наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як убачається з п.1 Протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) у порядку, визначеному п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV (далі по тексту - Протокол) сторони узгодили, що розмір страхового відшкодування за транспортний засіб Ford Focus 1.6 С307, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з урахуванням фізичного зносу деталей складає 56 034, 77 грн. Сторони шляхом взаємних поступок досягли згоди, що розмір страхового відшкодування за такий транспортний засіб складає 50 000 грн (а.с.16).

Крім того, відповідно до п.3 Протоколу після підписання цього Протоколу та сплати страхового відшкодування, розмір якого визнано в п. 1 цього Протоколу Потерпілий не буде мати до ПрАТ «УПСК» за фактом настання страхової події, що сталася 31.05.2018 року о 16 год. 40 хв. будь-яких матеріальних чи моральних претензій.

З врахуванням того, що власник пошкодженого автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 власноручно підписавши протокол узгодження про розмір страхового відшкодування від 15 червня 2018 року в сумі 50 000 грн (т.1 а.с.16), й надавши реквізити рахунку для перечислення грошових коштів, фактично погодилася із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час Страховиком і не наполягала на проведенні оцінки чи експертизи пошкодженого автомобіля, , на переконання колегії суддів, в діях відповідача, відсутні ознаки порушення вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів враховує, що у справі №333/2096/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 10 червня 2020 року), скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача.

Доводи позивача про те, що форма протоколу узгодження не відповідає вимогам Закону України «Про стандартизацію», ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» оскільки не містить печатки або штампа ПРАТ «Українська пожежна страхова компанія», спростовуються матеріалами справи, а саме скрін-копією Протоколу, де вбачається печатка ПРАТ «Українська пожежна страхова компанія».

Доводи позивача про те, що вона була введена в оману, щодо ліміту відповідальності страховика, колегія суддів не приймає, оскільки вони є недоведеним припущенням. Крім того ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування визначається Законом і особа укладаючи договір мала можливість поцікавитись та ознайомитись зі змістом договору обов`язкового страхування у самого страховика до того поки підписала узгодження меншої суми страхового відшкодування.

Не знання особою Закону та не вчинення нею дій, щодо отримання належної правової консультації перед підписанням домовленості з відповідачем не може бути підставою для скасування такої домовленості та покладення на відповідача відповідальності в більшому розмірі, ніж та про яку була укладена угода. Підпис на такій угоді позивачем не оспорюється.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги позивача не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382,ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.В. Немировська

Є.П. Євграфова