Провадження № 8/761/16/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

за участі:

заявниці: ОСОБА_1

представника боржника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023р. по цивільній справі № 761/23388/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

04 вересня 2023р. Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини

20 вересня 2023р. ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 04 вересня 2023р. про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій просив скасувати вказаний судовий наказ.

Заява обґрунтована тим, що, на думку заявника, існують істотні виключні для справи обставини, що не були встановлені судом, не були враховані судом при видачі судового наказу, а саме: зареєстрованим та фактичним місце проживання спільної заявника (боржника) та стягувача дитини є квартира заявника, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та періодично будинок батька останнього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №99281955 від 18 вересня 2023р., видана адміністратором ЦНАП ОСОБА_4 . Крім того, заявником зазначена ще одна виключна для справи обставина, а саме те, що з моменту народження дитини та протягом всього часу проживання заявника із дитиною, остання знаходиться повністю на утриманні батька (купівля харчових продуктів, одягі, іграшок, оплата різних виховних та дозвільних заходів для дитини, дитячий садок), а також заявник зазначає, що перераховував на банківську карту стягувача грошові кошти, які були потрібні дитині, що підтверджується відповідними розрахунковими документами (чеки, квитнації), які долучені до поданої заяви.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023р. вказану заяву залишено без руху.

03 листопада на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 25 вересня 2023р.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023р. подану заяву призначено до розгляду.

15 січня 2024р. на адресу суду надійшло заперечення стягувача на подану заяву, відповідно до якої стягував проситься суд відмовити в задоволенні поданої боржником заяви у повному обсязі, з огляду на відсутність підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами. Стягувачем зазначено, що обставини, викладені боржником у своїй заяві не відповідають дійсності, оскільки спільна дитина потсійно проживає із стягувачем за адресою: АДРЕСА_3 (орендована квартира), та повністю знаходиться на утриманні останньої. Вказане підтверджується копією договору оренду (найму квартири) від 24 листопада 2021р., а також довідкою, виданою Головою правління ОСББ «Градинська - 1» ОСОБА_5 , в якій зазначено, ОСОБА_1 , зокрема, з дитиною ОСОБА_6 дійсно проживають за вказаною адресою. Також стягував зазначає, що донька відвідує Дошкільний навчальний заклад №771 Деснянського району м. Києва, що територіально наближений до будинку, за вищезазначеною адресою.

В судовому засіданні представник заявника (боржника) підтримав подану заяву,з підстав у ній наведених, просив суд повністю задовольнити.

В судовому засіданні стягував заперечувала щодо задоволення вимог поданої боржником заяви, з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях, просила суд відмовити.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши доводи заяви, матеріали справи, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124Конституції України та ст.14ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з Прав Людини») у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Судом встановлено, що 04 вересня 2023р. Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 липня 2023р. до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу (заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб), судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у прядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

- переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

- докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У відповідності до роз`яснень Пленуму ВССУ у постанові від 30 березня 2012р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

За змістом наведених норм права необхідними умовами для визнання обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Тобто, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як на підставу для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що дитина проживає разом з батьком, про що свідчить довідка про зареєстроване/задеклароване місце проживання особи, проте суд звертає увагу заявника, що вказаний доказ не є належним доказом в розуміні ст. 77 ЦПК України (належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування), оскільки зареєстроване місце проживання не може достовірно свідчити про те, що особа фактично проживає за зазначеною адресою , крім того, надані стягувачем докази спростовують доводи боржника (копія договору оренди (найму) квартири АДРЕСА_4 від 24 листопада 2021р., копія довідки ОСББ «Градинська -1», в якій міститься інформація про те, що за вказаною адресою проживає стягувач та дитина, довідка Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №771 Деснянського району м. Києва, в якій міститься інформація, про те, що дитина дійсно відвідує садок, в який приводить її мати та з закладу забирає також мати, іноді тато).

Крім того, як на підставу своїх вимог, заявник посилається на те, що дитина перебуває повністю на утриманні останнього, про що свідчать копії квитанцій, доданих до заяви, проте, дослідивши вказані квитанції, суд зазначає, що вказані перерахування не носять постійний та систематичний характер, а є періодичними.

Суд зауважує, що добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, є його суб`єктивним правом, а стягнення аліментів за рішенням суду є правовою гарантією належного забезпечення права дитини на утримання обома батьками, контроль за виконанням якої покладено на державу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що твердження заявника як на підставу обставин для перегляду судового наказу, не мають істотного значення та не є нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України та роз`яснень Пленуму ВССУ у постанові від 30 березня 2012р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами».

Суд звертає увагу заявника на те, що діючим законодавством передбачений порядок зміни розміру аліментів за наявності до цього відповідних підстав, що не перешкоджає заявнику у майбутньому звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст.429ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

- відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

- задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

- скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Крім того, суд враховує, також, і те, що ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. У випадку незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (ч. 7 ст. 170 ЦПК України).

Також, судом враховується, що при винесені судового наказу не розглядалася обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Як вбачається з усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004р.).

Відтак, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу, суд вважає, що наведені заявником обставини у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, не є нововиявленими, а тому правові підстави для скасування судового наказу відсутні.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 423-429 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023р. по цивільній справі № 761/23388/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 18 березня 2024р.

Суддя: