Справа № 484/1232/24
Провадження № 2/484/680/24
Рішення

іменем України

19.04.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням

встановив

у березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером №1311, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради №133 від 30.06.1977 року. На даний час разом із позивачем у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, що є його рідним сином, однак з 2000 року в ній не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонленцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає, жодної допомоги не надає та не навідується взагалі. Перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачу позивач не чинить. Реєстрація відповідача у спірній квартирі обмежує право позивача користуватись своєю власністю, тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

19.03.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі, справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Про слухання справи сторони повідомленні належним чином. Заперечень, щодо позову відповідач не надав.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що право власності позивача на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується ордером №1311 від 14.07.1977 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради №133 від 30.06.1977 року.

Згідно копії будинкової книги та акту про не проживання у квартирі від 20.02.2024 року № 7, виданого ТОВ "Еталонсервіс", відомо що за даною адресою прописаний ОСОБА_2 , 1977 р.н., який там фактично не проживає протягом 25 років.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Відповідно до норм ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Реєстрація відповідача у квартирі є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач з 2000 року не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з даного житла добровільно вибув в інше житло, то суд вважає, що він вважається таким, що втратив право користування ним.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України

ухвалив

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повне судове рішення складено 19.04.2024 року.

Суддя: