Провадження № 2/761/1182/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 січня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Дем`янчук С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 22838,16 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.12.2018 ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00032747. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 .

07.12.2018 відбулася дорожньо-транспортна пригода по вулиці Пріорській у м. Києві за участю застрахованого транспортного засобу Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 , та транспортного засобу Chevrolet Lacetti, НОМЕР_3, під керуванням відповідача - ОСОБА_1 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06.02.2019 (Справа № 756/16900/18), відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що в результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований Т3 Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 .

Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого автомобіля Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 звернувся до позивача з заявою про настання події.

Після настання страхового випадку, власнику пошкодженого транспортного засобу Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 , ПАТ «СГ «ТАС» на підставі страхового акт №809B/34/2019 та додаткового страхового акту №54848/34/2019, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 70 061,08 грн.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно Полісу АМ3065424 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно Поліса АМ3065424 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100 тис. грн., ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» виплатило позивачу 47 222,92 грн.

Таким чином, страховиком винуватця ДТП відшкодовано позивачу не всю суму збитку, а тому ПАТ «СГ «ТАС» має право вимагати від відповідача, як винуватця ДТП, відшкодування різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром фактично понесених збитків.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом направлений запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 .

Згідно відповіді на запит від 26.01.2021, зазначена особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи наступного.

Судом встановлено, що 04.12.2017 ПрАТ «СГ «ТАС» уклало Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00032747, предметом якого є страхування транспортного засобу Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 .

07.12.2018 відбулася дорожньо-транспортна пригода по вулиці Пріорській у м. Києві за участю застрахованого транспортного засобу Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 , та транспортного засобу Chevrolet Lacetti, НОМЕР_3, під керуванням відповідача - ОСОБА_1 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06.02.2019 (Справа № 756/16900/18), відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що в результаті зазначеної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Після настання страхового випадку, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Оскільки даний випадок є страховим, ПАТ «СГ «ТАС» на підставі страхового акту №809B/34/2019 здійснило виплату страхового відшкодування на суму 56 650,28 гривень та на підставі додаткового страхового акту №54848/34/2019 на суму 13 410,80 гривень, всього позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 70 061,08 грн.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», останнє здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СГ «ТАС» в межах ліміту за полісом №АМ3065424 в розмірі 47 222,92 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За нормою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Положення пункту 38.2.1 (г) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до Правового висновку, наданого Верховним Судом України у справі за 6-2969цс16 від 31 травня 2017 року згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди відшкодованим позивачем та страховим відшкодуванням здійсненим ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», що становить 22838,16 грн. (70061,08 грн. - 47222,92 грн.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

Керуючись ст. ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, р/р НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, адреса місцезнаходження: 03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65) 22838 (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять вісім) грн 16 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу; судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00, а всього 25108 (двадцять п`ять тисяч сто вісім) грн 16 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: