11.04.2024 Єдиний унікальний номер 489/7959/23
Провадження № 2/205/1619/24
11 квітня 2024 рік м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Бородавка А.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У листопаді 2023 року АТ «Універсал Банк», в особі свого представника - Мурончик В.О., звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов обґрунтований тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк2 запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 31.07.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 31.07.2020 року, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг фізичній особі, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. На підставі укладеного Договору, відповідач отримала кредит в розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсоткам, а також іншими витратами відповідно Договору, чим не виконала зобов`язань за договором та в останньої виникла заборгованість станом на 08.08.2023 рік в розмірі 29 178,54 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 29 178,54 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача та сплачений ним судовий збір (єдиний унікальний номер справи 489/7579/23).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2023 року цивільну справу № 489/7959/23 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, куди остання надійшла 18.12.2023 року та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Бізяєвій Н.О.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, разом з позовною заявою надано до суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу без їх участі та позов задовольнити з підстав, зазначених у позові, заперечень щодо ухвалення заочного рішення суду не надійшло.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином в порядку ст. ст. 128-131ЦПК України шляхом надсилання судових повісток на зареєстровану адресу проживання. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Крім того, відповідачка викликалась до суду через розміщення оголошення на сайті «Судова влада України».
На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 31.07.2020 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання Анкети-заяви, було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту із можливістю його корегування на поточний рахунок.
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг (а.с. 12). До кредитного договору банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» в редакції затвердженій протоколом правління № 23 від 24.06.2020, який набув чинності з 29.06.2020 (а.с. 15-34).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 08.08.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором від 31.07.2020 становить 29 178,54 грн. та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 9-11звор.).
Також, в матеріалах справи наявні інформація щодо Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 35-36), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 37), «Чорна картка monobank» (а.с. 38-39) в яких зазначено умови, тарифи, правила надання банківських послуг у яких відсутні будь чиї підписи.
Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої ст. 11 цього Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/1801/17 зазначено, що надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, враховуючи їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані та не визнаються позичальником. Лише факт безпосереднього підписання позичальником Умов та правил може свідчити про прийняття ним запропонованих йому умов кредитування.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша ст. 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із доданої до позовної заяви анкети-заяви від 31.07.2020 до договору про надання банківських послуг вбачається, що в ній міститься підпис відповідача ОСОБА_1 , яка при підписанні даної анкети-заяви погодилась з тим, що дана заява разом з умовами і правилами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.
Разом з тим, вказані вище документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин. Анкета-заява від 31.07.2020 містить лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, натомість не містить жодних даних про умови кредитування та обрання конкретної банківської послуги. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо рішення прийнятого банком за результатами розгляду анкети-заяви відповідача від 31.07.2020 з приводу видачі кредитних коштів.
Суд звертає увагу на те, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 31.07.2020, у відповідача по справі ОСОБА_1 наявна заборгованість за тілом кредиту в розмірі 29 178,54 грн., при цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження видачі відповідачу банківської картки, відкриття поточного рахунку з розміром кредитного ліміту, а також відсутня виписка з такого рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою та, відповідно, коштами та наявність у нього заборгованості за кредитом.
Отже, складений позивачем розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.
Водночас, за приписами ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей.
Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.11.2015 в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі № 194/1126/18.
Крім того, зі змісту даного розрахунку не вбачається, якою посадовою особою він сформований.
Суд також не приймає до уваги додані позивачем до позовної заяви Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», які містять паспорт споживчого кредиту чорної картки «Monobank» і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та витяг з тарифів за карткою «Monobank», оскільки матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять паспорт споживчого кредиту чорної картки «Monobank» і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та тарифи за карткою «Monobank» розуміла відповідач ОСОБА_1 та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву від 31.07.2020, а також те, що вказані документи взагалі містили умови кредитування, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Вказані вище документи не містять підписів відповідача (позичальника) ОСОБА_1 ..
Умови і правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови суперечать змісту або ж прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Також, відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами тарифів, паспортом споживчого кредиту, таблицею вартості обчислення кредиту саме у відповідній редакції станом на 31.07.2020 (дата підписання анкети-заяви).
Крім того, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений виключно самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути достатнім й безсумнівним доказом наявності заборгованості в розмірі, на якому наполягає банк.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в «Універсал Банк» , відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про нарахування відсотків за користування кредитними коштами, як і можливість стягнення сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту, а також не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, анкета-заява не містить розміру кредитного ліміту і строку його повернення (користування ним).
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року в справі № 393/126/20.
Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем по справі ОСОБА_1 кредитних коштів та їх розмір, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.
У порядку ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.
Заяв про розподіл інших видів судових витрат до суду не надійшло.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 141, 258, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд
У задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення суду складено та підписано 19 квітня 2024 року.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Н.О. Бізяєва