Провадження № 2/127/5362/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 18.09.2023 року. За час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач проживає разом з сином та утримує його. ОСОБА_3 навчається у Вінницькому фаховому коледжі мистецтв ім. М.Д. Леонтовича на денному відділенні. Термін закінчення закладу освіти 30.06.2025 року згідно з довідкою № 807 від 13.12.2023 року. На даний час син ОСОБА_4 у зв`язку з навчанням самостійного заробітку не має. Відповідач добровільно допомоги як батько дитини на його утримання та навчання не надає, участі у додаткових витратах на утримання сина також не приймає, матеріальне утримання надавав виключно за рішенням суду до досягнення сином повноліття. Відповідач є здоровою та матеріально забезпеченою людиною, працевлаштований, отримує дохід у виді заробітної плати. Зокрема, відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2022 року (довідка №477 від 15.09.2022року).

Вищенаведене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення сином двадцяти трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2024 року в справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Від відповідача судом було отримано 02.02.2024 відзив на позовну заяву, наданий у строк встановлений судом. У відзиві відповідач зазначив, що в даний час звільнений з військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2023 року відповідно до п.п. «г» п. 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також відповідач зазначив про те, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружину ОСОБА_6 , яка працює, однак отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 5635,00 грн в місяць. Крім того, він зайнятий доглядом за матір`ю ОСОБА_7 , яка відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 358967 від 05.09.2023 року є особою з інвалідністю першої «Б» групи безтерміново, потребує постійної сторонньої допомоги, отримує пенсію в розмірі 3679,30 гривень в місяць. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі у зв`язку з відсутністю матеріальної можливості утримувати повнолітнього сина.

Від позивача на адресу суду відповідь на відзив не надходила.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищенаведене та положення ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 03.11.2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 807, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки № 807 від 13.12.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом третього курсу денного відділення Вінницькоого фахового коледжу мистецтв ім. М.Д.Леонтовича. Термін закінчення закладу освіти 30.06.2025 року.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.10.2023 року № 72817 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за якою також зареєстрована позивач ОСОБА_1 .

Оскільки повнолітній син ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , вона правомірно звернулася до суду з цим позовом.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень СК України, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає повнолітній син, на утримання якого вона просить стягнути аліменти з відповідача, обрано спосіб стягнення аліментів саме в частці від доходу батька.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві і відповідачем у відзиві на позов, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ., є повнолітньою особою, навчається на третьому курсі денного відділення Вінницькоого фахового коледжу мистецтв ім. М.Д. Леонтовича. Термін закінчення закладу освіти 30.06.2025 року.

При визначенні розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано наступне.

Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 28.11.2023 р.. Має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, судом встановлено, що відповідач звільнений з військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2023 року відповідно до п.п. «г» п. 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім того, мати відповідача ОСОБА_7 є інвалідом першої групи «Б» загального захворювання (безстроково), що підтверджується довідкою до акта МСЕК № 358967 від 05.09.2023 року і потребує постійної сторонньої допомоги.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Також, відповідно до ч. 1 ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Враховуючи положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мати відповідача ОСОБА_7 є непрацездатною особою і потребує постійної сторонньої допомоги.

Тому, при визначенні розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом прийнято до уваги, утримання неповнолітнього сина, з яким проживає відповідач, його обов`язок утримувати матір, яка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги.

Проте суд вважає, що виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання непрацездатної матері і сина ОСОБА_8 не може спричинити неможливість надання такою особою матеріальної допомоги своєму повнолітному сину Нікіті, який продовжує навчання, і також потребує матеріальної допомоги, не має самостійного доходу, крім одержання соціальної стипендії в розмірі 890 грн. щомісячно.

При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище повнолітнього сина ОСОБА_4 .

Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено сторонами відомостей щодо стану здоров`я сина, на утримання якого позивач просить стягнути аліменти; наявності на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано доказів здійснення витрат відповідачем, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Щодо стану здоров`я відповідача. Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 встановлено діагноз : ДОА правого кульшового суглобу II стадії, ДОА лівого кульшового суглобу I стадії, вертеброгенна торакалгія, люмбоішалгія праворуч, затяжний перебіг, остеохондроз грудного, поперекового відділів хребта з больовим синдромом, застаріле пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правого кульшового суглобу, хронічний панкреатит, стадія ремісії, ГЕРХ, дистальний рефлюкс-езофагіт, хронічний гастрододеніт, стадія загострення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, якої він потребує у зв`язку із продовженням навчання, однак в розмірі меншому, ніж 1/3 частка заробітку (доходу).

Приймаючи до уваги ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, судом прийнято до уваги можливість й матері надавати утримання своєму повнолітньому сину.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка застосовуються в даному випадку на підставі ч. 1 ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення сином ОСОБА_3 , навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, судом не встановлено.

Суд звертає увагу сторін, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України.

Судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи стягнення з 26.12.2023 р. і на період навчання ОСОБА_3 у Вінницькому фаховому коледжі мистецтв імені М.Д.Леонтовича, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у дохід держави в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя