Справа № 161/6910/24
Провадження № 2/161/2516/24
У Х В А Л А

19 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся адвокат Огородник О.В., про забезпечення позову у справі №161/6910/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійним,

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2024 року на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що позивачем подано позов про визнання недійсним договору позики, який, на думку позивачки, укладений з метою уникнення сплати існуючої заборгованості перед нею боржником ОСОБА_2 . На думку позивачки, в даній ситуації існує небезпека того, що відповідач 1 може відчужити майно до вирішення спору по суті, що значно ускладнить виконання можливого рішення про задоволення позову.

Заявник просить суд накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 .

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає до задоволення, з таких підстав.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову та в пункті 2 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На думку суду запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони арешту житлового будинку є співмірним з предметом його позову.

Оскільки заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, а також суттєво не вплинуть на права та законні інтереси відповідача 1 у справі, заяву слід задовольнити.

Поряд із цим, судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 .

Відомості відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Ухвалу направити позивачу, відповідачам та для виконання у Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27А) для негайного виконання, за місцем знаходження майна боржника.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється із наступного дня після її прийняття.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню із дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк