ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2328/24 Справа № 183/376/22 Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровсьокї області від 11 грудня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (суддя першої інстанції Парфьонов Д.О., повний текст ухвали складено 11 грудня 2023 року),

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Лагунова Павла Валерійовича, в якій останній просить визнати виконавчий лист № 183/376/22 від 10 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лагунова Павла Валерійовича про визнання виконавчого листа № 183/376/22, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 10 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Мотивована скарга тим, що знищення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з подальшим припинення права власності на нього ОСОБА_1 , підпадає під ознаки інших причин, які свідчать про повне припинення її обов`язку перед ОСОБА_3 , усунути право користування цим будинком шляхом вселення.

Вказує, що необґрунтованим є посилання суду на будівництво замість знищеного будинку нового житлового будинку, оскількі це в майбутньому буде повністю новий об`єкт цивільних прав, який відрізняється від знищеного як за технічними характеристиками так і за правовими підставами набуття права власності.

ОСОБА_2 просив ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровсьокї області від 11 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати виконавчий лист № 183/376/22, виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 10 серпня 2023 року стягувачу ОСОБА_3 до боржника ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Від представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він наголошує на тому, що за адресою; АДРЕСА_1 знаходиться будинок, який добудоваий, має всі необхідні конструкції та до нього подведено електропостачання та газопостачання, і даними енергоносіями користується скаржник.

ОСОБА_5 просив ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року залишити без змін та повідомив суд про попередній розрахунок судових витрат на оплату гонорару адвоката у розмірі 3000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом вселення до будинку задоволено. Усунуто ОСОБА_3 перешкоди з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2 977,20 грн.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2023 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 500 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

На виконання постанови та додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду 10 серпня 2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано чотири виконавчих листи:

- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 2 977,20 грн;

- про усунення ОСОБА_3 перешкод з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , боржником в якому вказана ОСОБА_1 ;

- про усунення ОСОБА_3 перешкод з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , боржником в якому вказано ОСОБА_4 ;

- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 500 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2023 року виправлено описку у виконавчому листі від 21 червня 2023 року, виданому Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 10 серпня 2023 року на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду у цивільній справі № 183/376/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом вселення до будинку, вказавши в графі «П.І.Б. повне найменування боржника:» вірну дату народження боржника ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_3 про виправлення описки в постанові Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року задоволено. Виправлено описку, допущену в резолютивній частині повного судового рішення Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року. Постановлено вважати правильним наступний виклад четвертого абзацу постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року: «Усунути ОСОБА_3 перешкоди з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення до будинку».

Ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2023 року виправлено описки у виконавчих листах, відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

З наданої представником стягувача-1 засвідченої копії витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 18 липня 2023 року вбачається початок нового будівництва житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 за замовленням ОСОБА_1 /т. 3 а.с.91-94/.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав № 338220098 від 06 липня 2023 року вбачається, що 30 червня 2023 року до Реєстру внесено відомості про припинення речового права на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою внесення запису є знищення об`єкта речових прав, заяву власника /т.3 а.с.95-96/.

Відмовляючі у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави передбачені ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Загалом підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково не є виключним.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішення законної сили, одним із проявів якого є реалізованість й виконуваність судового рішення.

Як було встановлено матеріалами справи, постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року з урахуваннням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом вселення до будинку було задоволено.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення до будинку.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , у заяві порушує питання стосовно припинення права власності скаржника на спірний нерухомий об`єкт, та наголошує на тому, що будинок було знищено про що є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав, що є підставою для задоволення його заяви.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи та вирішення питання стосовно вселення ОСОБА_3 , у спірний будинок, апеляційним судом було встановлено, що відповідач за первісним позовом іншого житла крім спірного будинку не має.

Згідо ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку відмовляючі у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу, таким, що не підлягає виконанню, оскільки представником заявниці не наведено переконливих фактів та належними доказими не доведено, чому дане рішення апеляційного суду не повинно виконуватись.

Апеляційний суд наголошує на тому, що в даному випадку позивачкою за первісним позовом зведено будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , будинок зведений на земельній ділянці за кадастровим номером: 122385000:02:016:0370, тобто на місці розташування будинку який було знесено.

Також, слід наголосити на тому, що резолютивна частина постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року не містить технічних характеристик будинку, стосовно якого ОСОБА_3 , необхідно усунути перешкоди у його користуванні, а зазначається, тільки адреса, за якою на даний час розташовано будинок.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області залишенню без змін.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування або зміни відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровсьокї області від 11 грудня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2024 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи