КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024року місто Київ

Справа № 381/890/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9245/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Желепи О. В., суддів Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року про передачу справи за підсудністю (постановлену у складі судді Ковалевської Л.М., інформація про дату складання повного тексту ухвали відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту належності диплома та трудової книжки, визнання особи такою, що має право на перерахування пенсії, скасування рішення та зобов`язання до перерахунку пенсії за відповідний період, зобов`язання виплатити недоотриманої суми пенсійних нарахувань

ВСТАНОВИВ

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:

1. встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , трудової книжки виданої на ім?я ОСОБА_2 1957 року народження від 5 квітня 1976 року, та диплома з відзнакою серії НОМЕР_2 виданого 28 лютого 1976 року на ім?я ОСОБА_2 ;

2. визнати право ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на перерахування пенсії у зв?язку з неврахуванням органами пенсійного фонду частини трудового стажу;

3. скасувати рішення №52 від 14.11.2022 року Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 на заяву від 09.11.2022 року;

4. зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду в Київській області перерахувати розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі визначеному ст. 42 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», і включити до трудового (страхового) стажу:

- 25 (двадцять п?ять) робочих днів в АКПП «Іскра» в період часу з червня 1972 року (включно) по серпень 1972 року (включно);

- 3 (три) роки 6 (шість) місяців - період навчання у Верхівському сільськогосподарському технікумі МСГ УРСР з 01.09.1972 року по 28.02.1976 року;

- 8 (вісім) місяців і 3 (три) дні трудової діяльності на посаді начальника цеху кормового виробництва у радгоспі (совхоз) «Дружба» у період часу з 12.09.1981 року по 15.05.1982 року;

5. зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду в Київській області виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману суму пенсійних нарахувань починаючи з 16.12.2013 року по день фактичного вчинення перерахунку у відповідності та в розмірі визначеному ст. 42 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року матеріали цивільної справи №381/890/242/381/695/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту належності диплома та трудової книжки, визнання особи такою,що має право на перерахування пенсії, скасування рішення та зобов`язання до перерахунку пенсії за відповідний період, зобов`язання виплатити недоотриманої суми пенсійних нарахувань - направлено за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області, що знаходиться за адресою: 36000, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Європейська, 154А.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 11 березня 2024 року подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року про направлення справи за підсудністю, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач відповідно до норм ЦПК України скористався своїм правом альтернативної підсудності та звернувся з позовом до належного суду за місцем знаходження одного з відповідачів, що прямо передбачено ч. 15 та ч. 16 ст. 28 ЦПК України. Однак суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про передачу справи за підсудністю, не врахувавши положення ч. 15 та ч. 16 ст. 28 ЦПК України, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

На виконання вимог ухвали Фастівський міськрайонний суд Київської області повідомив про направлення матеріалів цивільної справи до Полтавського районного суду Полтавської області.

У зв`язку з направленням матеріалів цивільної справи № 381/890/24 до Полтавського районного суду Полтавської області, 18 березня 2024 року матеріали цивільної справи витребувано з Полтавського районного суду Полтавської області.

Матеріали цивільної справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду 05 квітня 2024 року.

Згідно ч. 9 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Передаючи справу на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської областісуд першої інстанції керувався тим, що поданий цивільний позов відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Полтавського районного суду Полтавської області, оскільки містить ключову позовну вимогу про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок суперечить вимогам закону.

Відповідно до частини першоїстатті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина першастатті 5 ЦПК України).

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

З матеріалів справи встановлено, що позивач просить суд:

1. встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , трудової книжки виданої на ім?я ОСОБА_2 1957 року народження від 5 квітня 1976 року, та диплома з відзнакою серії НОМЕР_2 виданого 28 лютого 1976 року на ім?я ОСОБА_2 ;

2. визнати право ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на перерахування пенсії у зв?язку з неврахуванням органами пенсійного фонду частини трудового стажу;

3. скасувати рішення №52 від 14.11.2022 року Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 на заяву від 09.11.2022 року;

4. зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду в Київській області перерахувати розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі визначеному ст. 42 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», і включити до трудового (страхового) стажу:

- 25 (двадцять п?ять) робочих днів в АКПП «Іскра» в період часу з червня 1972 року (включно) по серпень 1972 року (включно);

- 3 (три) роки 6 (шість) місяців - період навчання у Верхівському сільськогосподарському технікумі МСГ УРСР з 01.09.1972 року по 28.02.1976 року;

- 8 (вісім) місяців і 3 (три) дні трудової діяльності на посаді начальника цеху кормового виробництва у радгоспі (совхоз) «Дружба» у період часу з 12.09.1981 року по 15.05.1982 року;

5. зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду в Київській області виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману суму пенсійних нарахувань починаючи з 16.12.2013 року по день фактичного вчинення перерахунку у відповідності та в розмірі визначеному ст. 42 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

З аналізу ст. 30 ЦПК України слідує, що дані позовні вимоги не відносяться до позовів, що мають бути пред`явлені за правилами виключної підсудності.

Положеннями ч. 15 та ч. 16 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, становленої статтею 30 цього Кодексу.

З аналізу вказаних положень вбачається, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Процесуальним законом не передбачено, що у разі пред`явлення позову до декількох відповідачів, позов має пред`являтись за місцезнаходженням того відповідача до якого пред`явлено ключову вимогу.

Такі посилання суду не ґрунтуються на вимогах процесуального закону та є безпідставними.

У даній справі позивачем пред`явлено позовні вимоги до двох відповідачів: Головного управління пенсійного фонду України в Київській області та Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області.

Судом встановлено, що місцезнаходженням відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Київській області згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Таким чином позивач скористався своїм правом та пред`явив позов з дотриманням правил альтернативної підсудності встановленої процесуальним законодавством.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем при звернені до суду з позовом дотримано правил підсудності, а висновки суду про передачу справи до Полтавського районного суду Полтавської області є безпідставними, необґрунтованими, та такими що не відповідають вимогам процесуального закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, в порушення положень ч. 15 ст. 28 ЦПК України передав справу на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області, тому враховуючи вище викладене та відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до Фастівського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 18 квітня 2024 року.

Головуючий О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська