Провадження № 22-ц/801/804/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2024 року, постановлену під головуванням судді Федчишина С.А., повний текст якої складено того ж дня,

у справі №127/17382/19

за скаргою ОСОБА_1 (заявник, боржник)

за участі ОСОБА_2 (стягувач)

про визнання бездіяльності начальника Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Короткий зміст вимог

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в міський суд зі скаргою про визнання бездіяльності начальника Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконною та зобов`язання вчинити дії, яка обґрунтована тим, що на його адресу реєстрації надійшло повідомлення про внесення його відомостей до Єдиного реєстру боржників за листом № 22.28-29/34485 від 19.08.2023 року. Відповідно до вказаного листа, станом на 19.08.2023 року він має заборгованість перед ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини доходу або 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2019 року.

Зокрема, виконавець виніс постанови: про заборону керування транспортними засобами, про обмеження у праві полювання, у праві виїзду закордон, у праві користування вогнепальною зброєю тощо.

На підставі рішення суду у справі № 127/17382/19 від 20.09.2019 року головний державний виконавець також провів розрахунок та нарахував борг у розмірі 121 588,25грн, який він як боржник вважає невірним через неврахування квитанцій про сплату аліментів у сумі більшій, ніж було встановлено судом, а також в зв`язку з незастосуванням державним виконавцем прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при нарахуванні розміру аліментів, які підлягають до сплати.

Тому подав до ДВС Хмільника відповідну заяву, у якій вказав, що ним сплачено станом на 19.07.2023 року суму за період з 18.11.2019 по 19.07.2023 у розмірі 78 115,00 грн.

Вважає, що оскільки в рішенні суду зазначено: «стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.06.2019 року», то розрахунок по аліментах мав би проводитись державним виконавцем виходячи саме із 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За вказаних обставин просив:

поновити строк для подачі скарги на бездіяльність державного виконавця у ВП №60565413;

допитати у засіданні чому не перерахував борг начальника Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції В. Деркача;

допитати головного спеціаліста Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Н. Костюк, діловода Н. Гулка щодо зникнень квитанцій з конверту, та чому не передано на перерахунок боргу наявних квитанцій;

визначити бездіяльність начальника Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною та протиправною;

надіслати йому детальний розрахунок, звідки взято коефіцієнти та яким, чином обраховано йому борг за несплату аліментів у ВП № 60565413 у розмірі 121 588,25 грн;

здійснити перевірку рахунку UА 0700595 на наявність здійснених ним переказів в рахунок сплати аліментів по виконавчому провадженні за періоди з 18.11.2019 по 19.07.2023;

винести постанову, якою виключити його з реєстру боржників та перерахувати нарахований борг з урахуванням квитанцій що надано у додатку;

скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду від 19.08.2023 року;

скасувати постанову про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2023 року;

скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською зброєю від 19.08.2023 року;

надіслати на його адресу ідентифікатор доступу до ВП;

надати йому реквізити банківського рахунку стягувача, для перерахування коштів через банкінг стягувачу;

стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2024 року у задоволенні скарги відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги повторюють доводи скарги з посиланням на те, що суд першої інстанції неналежно їх розглянув.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу начальник Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Деркач В. проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає її необґрунтованою, просив залишити без змін ухвал Вінницького міського суду від 26 лютого 2024 року.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 04 квітня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні начальник Хмільницького відділу ДВС Деркач В. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.06.2019 року.

Постановою державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лукашенко О.С .від 12.11.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 31.10.2019 № 127/17382/19, яку ОСОБА_1 отримав особисто 12.11.2019року.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що на виконання судового рішення скаржником на депозитний рахунок Хмільницького ВДВС, а в подальшому на рахунок стягувача здійснено наступні виплати: 20.11.2019 року в сумі 4771,84 грн., 27.11.2019 року в сумі 1096 грн, 24.12.2019 року в сумі 1346 грн., 28.01.2020 року в сумі 1181 грн., 26.02.2020 року в сумі 1181 грн., 26.03.2020 року в сумі 1181 грн., 27.04.2020 року в сумі 1181 грн., 27.05.2020 року в сумі 1181 грн., 25.06.2020 року в сумі 1181 грн., 23.07.2020 року в сумі 1131 грн., 27.08.2020 року в сумі 1141 грн., 25.09.2020 року в сумі 1131 грн., 27.10.2020 року в сумі 1131 грн., 25.11.2020 року в сумі 1131 грн., 29.12.2020 року в сумі 1405 грн., 26.01.2021 року в сумі 1400 грн., 25.02.2021 року в сумі 1400 грн., 25.03.2021 року в сумі 1400 грн., 23.04.2021 року в сумі 1405 грн., 20.05.2021 року в сумі 1405 грн., 23.06.2021 року в сумі 1405 грн., 28.07.2021 року в сумі 1405 грн., 27.08.2021 року в сумі 1405 грн., 21.09.2021 року в сумі 1405 грн., 26.10.2021 року в сумі 1405 грн., 25.11.2021 року в сумі 1405 грн., 04.01.2022 року в сумі 1405 грн., 26.01.2022 року в сумі 1405 грн., 09.03.2022 року в сумі 1405 грн., 10.03.2022 року в сумі 1405 грн., 26.04.2022 року в сумі 1405 грн., 17.05.2022 року в сумі 1405 грн., 23.06.2021 року в сумі 1405 грн., 19.07.2022 року в сумі 1420 грн., 29.08.2022 року в сумі 1450 грн., 26.09.2022 року в сумі 1450 грн., 25.10.2022 року в сумі 1450 грн., 02.11.2022 року в сумі 490,37 грн., 24.11.2022 року в сумі 1450 грн., 22.12.2022 року в сумі 1450 грн., 24.01.2023 року в сумі 1450 грн., 21.02.2023 року в сумі 1450 грн., 23.03.2023 року в сумі 1450 грн., 25.04.2023 року в сумі 1450 грн., 25.05.2023 року в сумі 1450 грн., 26.06.2023 року в сумі 1450 грн., 20.07.2023 року в сумі 1450 грн.

Загальна сума перерахованих боржником ОСОБА_1 коштів (аліментів) на рахунок стягувача становить 66 748, 84 грн.

Державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням розміру середньомісячної заробітної плати встановленої для м. Хмільника, яка станом на 12.11.2019 року складала 4 771,84 грн.

12.11.2019 року державним виконавцем направлено запити в відповідні установи з метою розшуку та виявлення зареєстрованого за боржником на праві власності рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради Вінницької області № 05-4068/01-23 від 14.11.2019 року ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні і не отримує ніяких видів допомог.

Згідно відповіді ДПС від 21.01.2020 боржник офіційно не працював та відкритих рахунків не мав.

Відповідно до інформації ДПС України від 19.08.2023 року, дохід боржника, який в цей час проходив військову службу, за 2022 рік становив 654 557,88 грн.

Відповідно до розрахунку, складеного державним виконавцем за період з 01.11.2019 по 01.07.2023 заборгованість по аліментах станом на 01.04.2023 становила 121 588,25 грн.

Враховуючи наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем було внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Так, відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матеріали виконавчого провадження не містили даних про працевлаштування боржника, державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», вірно здійснив розрахунок заборгованості по розміру доходу/середньої заробітної плати працівника встановленої для м. Хмільник, а відтак в діях державного виконавця та начальника ДВС не вбачається жодних порушень та бездіяльності.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У частині третій статті 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані нормами Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону).

Відповідно до частини 1, 2, 5 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини 5 статті 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Порядок стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», норм Сімейного Кодексу України, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 04 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року №489/20802.

Згідно з частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти в розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, в провадженні Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 60565413 з примусового виконання виконавчого листа № 127/17382/19, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП № заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.04.2023 складає 121 588,25 грн.

У вказаному розрахунку головним державним виконавцем ОСОБА_5 охоплено період нарахування аліментів з 01 листопада 2019 року по 01.07.2023 року, при цьому нарахування заборгованості, за відсутності відомостей про офіційне місце роботи платника аліментів, здійснено виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості.

Крім того, сума аліментів, яка підлягає стягненню щомісячно визначена головним державним виконавцем у частці встановленої судом виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості.

Установивши, що матеріали справи не містили відомостей про місце роботи боржника, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розмір щомісячного платежу за аліментами вірно був нарахований, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України.

Твердження апелянта про те, що заборгованість за аліментами має нараховуватись виходячи із передбаченого законом мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який становить не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з урахуванням ЗУ «Про державний бюджет» колегія суддів відхиляє, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та є власним, неправильним тлумаченням норм закону скаржником.

Так на думку скаржника, як база для нарахування аліментів має бути взятий прожитковий мінімум для дитини відповідного віку зі ст. 7 ЗУ «Про Державний Бюджет України» за 2019-2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, існує два способи стягнення аліментів: частка від доходу та тверда грошова сума.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, частин 4, 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини.

Всупереч вказаним вимогам боржник ОСОБА_1 письмово державного виконавця про місце роботи чи зміну місця роботи не повідомляв.

Таким чином, у державного виконавця була відсутня інформація про доходи боржника, і державний виконавець визначав розмір аліментів, виходячи із положень діючого законодавства, тобто відповідно до ст. 195 СК України, як зазначалось вище.

Відповідно, державний виконавець діяв у межах чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні, а відтак погоджується з висновком суду першої інстанції.

Щодо доводів скарг про неправомірне включення ОСОБА_1 як боржника до Єдиного реєстру боржників, колегія суддів звертає увагу, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Єдиний реєстр боржників систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження України та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в автоматизованій системі виконання рішень після впровадження Єдиного реєстру боржників та боржників за виконавчими провадженнями про стягнення періодичних платежів (аліментів) за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Виключення відомостей про боржника з Реєстру здійснюється одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Так само виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання в день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є боржником за виконавчим провадженням про стягнення періодичних платежів (аліментів) й у нього наявна заборгованість з відповідних платежів понад три місяці, відсутні підстави для його виключення з Єдиного реєстру боржників, як він про те просить.

Крім того, відповідно до частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Отже умовою зняття з боржника відповідних обмежень є погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Оскільки за даними виконавчого провадження в ОСОБА_1 продовжує існувати заборгованість зі сплати аліментів, відсутні підстави для зняття з нього відповідних обмежень.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.04.2024

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

І.В. Міхасішин