Справа № 703/1814/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 квітня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

18 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд розірвати його шлюб з ОСОБА_3 .

Так, позивач зазначає в позовній заяві, що він познайомився з відповідачкою в мережі інтернет та йому з моменту укладення шлюбу і до цього часу не відомо де проживає ОСОБА_3 тому він не може зазначити адресу у позовній заяві.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху, виходячи із наступного.

Так, ст. 27 ЦПК України передбачає, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Разом з тим, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не підтверджено останнім.

Так, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21 грудня 2007 року вказано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Крім того, до заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК (ст. 185 ЦПК України в редакції Закону N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Крім того, підстав для визначення підсудності за місцем реєстрації позивача суд не вбачає, оскільки з матеріалів позовної заяви не вбачається наявність на утриманні позивача спільних з відповідачкою дітей.

Слід також зауважити, що з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 народилась в м. Кіровоград Кіровоградської області, шлюб між сторонами було укладено Олександрійським відділом державної реєстації актів цивільного стану в Олександрівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Одеса).

Вказані обставини перешкоджають суду визначити підсудність справи про розірвання шлюбу, та перешкоджають в майбутньому винесенню рішення, яке б відповідало чинному законодавству, оскільки, така заява може бути розглянута даним судом у разі відомого підтвердженого останього місця проживання відповідачки ОСОБА_1 або ж зареєстрованого місця проживання відповідачки на території на яку поширюється підсудність справ саме Смілянському міськрайонному суду Черкаської області.

Тобто, з наданих письмових доказів суду не можливо встановити останнє зареєстроване місце проживання відповідачки для того щоб прийняти до свого провадження вказану позовну заяву чи передати за підсудністю за останнім зареєстрованим місцем проживання відповідачки.

Також, відповідно до ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

З позовної заяви вбачається, що спільних дітей сторони не мають.

Позивачем не надано суду доказів неможливості розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, з метою недопущення порушення правил підсудності, позивачу слід зазначити у позовній заяві відповідні відомості, за наявності яких позивач вправі звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу за своїм зареєстрованим місцем проживання, підтвердивши такі відомості відповідними документами.

Крім того позивач у позовній заяві зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

П. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» зазначає, що від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Позивач ОСОБА_1 в додатку до позовної заяви зазначає, що додає копію посвідчення УБД.

З оглянутої судом копії посвідчення приєднаної до матеріалів позовної заяви не можливо встановити а ні його серію, а ні номер, а ні ким і коли воно видане, а також яке саме це посвідчення, та які пільги воно надає.

Суд звертає увагу позивача на наступне.

Так, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За змістом статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі N 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зміст пункту 13 частини 1 статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Цей спір пов`язаний з сімейним спором (розірвання шлюбу) та не пов`язаний з наявністю та/або відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Отже, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року у справі N 240/934/20.

Таким чином, у разі подання позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» у суду будуть відсутні підстави для його задоволення.

Окрім того позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 95 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Копії документів повинні бути засвідчені належним чином, копії мають бути належної якості та в повному обсязі документа або в обсязі відповідно до визначеного в позові. Копія документа повинна містити весь текст документа (аркуша документа), було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів Згідно з оригіналом, назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

З додатків до позовної заяви вбачається, що позивачк підтвердив відповідність копій письмових документів додатних до позовної заяви не повністю, деякі документи не завірені належним чином. Окрім того, значна частина додатків до позовної заяви виготовлена не належної якості, що унеможливлює розуміння їх змісту. Тому із цих підстав позовна заява підлягає залишеню без руху.

Таким чином чином позивачу з метою усунення недолків позовної заяви слід надати до суду: докази, які б підтвердили останнє відоме місце проживання відповідачки або місце її реєстрації саме на території до якої відноситься територіальна підсудність такого спору саме Смілянському міськрайонному суду Черкаської області; надати до суду докази, які б підтверджували його звільнення від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»; надати до суду додані до заяви докази на окремих аркушах, виготовлені належної якості та засвідченні відповідним чином.

У разі відсутності пільг щодо сплати судового збору, позивачу слід надати до суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору,

Ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2023 рік становить 1211 грн. 20 коп. (п. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»),

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» позивач (за відсутності пільг) має надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за вимогу немайнового характеру, у сумі 1211 грн. 20 коп. за наступними платіжними реквізитами:

отримувач коштів - ГУК у Черк.обл./тгм.Сміла/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566;

банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

рахунок отримувача - UA0023753;

код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині даної ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя : В.О. Прилуцький