Провадження №2-о/447/90/24
Справа №447/1053/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

18.04.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Іськів О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Миколаїв Львівської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

Процесуальні дії у справі.

15.04.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, з 1994 по 2005 вона перебувада у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Її колишній чоловік систематично вчиняє домашнє насильство, під час якого завдає тілесних ушкоджень їй, її мамі та дітям, ображає заявницю нецензурними словами, погрожує їй, внаслідок чого вона неодноразово викликала працівників поліції. Заявниця проживає разом із заінтересованою особою за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином, вона вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства, а тому дієвим та ефективним способом захисту від повторного вчинення в майбутньому домашнього насильства щодо неї вважає застосування обмежувального припису у вигляді заборони перебувати у місці спільного проживання та місці її реєстрації, забороною наближатися на відстань менше 100 метрів до місця її проживання, забороною вести листування, телефонні переговори, забороною переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задоволити з підстав викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував, вказавши що домашнього насильства не вчиняє.

Суд встановив.

У матеріалах справи міститься копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 10.02.2005, копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Разом із цим, заявником до матеріалів заяви та у ході розгляду справи не долучено належним чином завірених копій постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та/або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд враховує, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно позиції ВС у справі №756/3859/19, провадження №61-11564св19, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов висновку, що заявником ОСОБА_1 не надано жодних документів про притягнення заінтересованої особи до відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник зазначає про захист її від насильства з боку колишнього чоловіка ОСОБА_2 . однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчинялося домашнє насильство відносно неї. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, заявником не надано.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши викладені у заяві про видачу обмежувального припису обставини, а також надані представником заявника для підтвердження заяви докази, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для застосування відносно ОСОБА_2 обмежувального припису.

На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. 350-1 350-8 ЦПК України, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомо.

Повний текст рішення складено 18.04.2024.

Суддя Головатий А. П.