КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

18 квітня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/4423/22

Апеляційне провадження № 22-з/824/421/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Ящук Т.І.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоуса Євгенія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих в результаті пожежі, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2023року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих в результаті пожежі - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 242 210,00 грн. завданих внаслідок пожежі на домоволодінні відповідача ОСОБА_2 та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,10 грн. (т. 1 а.с. 237-243).

Не погодившись з рішенням районного суду, 05 жовтня 2023 року представник ОСОБА_3 - адвокат Горбовий В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 2 а.с. 43-46).

Постановою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2023 року - залишено без змін (т. 2 а.с. 88-92).

16 лютого 2024 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоус Є.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій останній просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу за розгляд справи Київським апеляційним судом в розмірі 12 000,00 грн. (т. 2 а.с. 97-99).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , його представник - адвокат Горбовий В.А. заперечували проти заяви про ухвалення додаткового рішення і просили відмовити в її задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Представник ОСОБА_1 - адвокат Слабоус Є.А. подав письмову заяву в якій підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення і просив її задовольнити, справу розглянути за відсутності позивача та його представника (т. 2 а.с. 111-120).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 5 ст. 130, ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяв, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 - адвокатом Слабоус Є.А. було заявлено орієнтований розмір витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести відповідач в суді апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 71-74).

На підтвердження повноважень представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоуса Є.А. до суду надано копію договору про надання правової допомоги № 42/22 від 10 лютого 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та АО «Аліас» в особі керуючого партнера Горового О.В., який діє на підставі Статуту об`єднання (т. 1 а.с. 39), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1500628 (т. 2 а.с. 76), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія № 4476/10 (т. 2 а.с. 75).

Так, з п.п. 1.1., 1.2. Договору про надання правової допомоги № 42/22 від 10 лютого 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та АО «Аліас» в особі керуючого партнера Горового О.В., який діє на підставі Статуту об`єднання, передбачено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу замовнику шляхом юридичних консультацій , представництва та захисту інтересів як позивача, відповідача чи третьої особи в судах України першої, апеляційної та касаційної інстанції при розгляді судових справ щодо завданих йому збитків, причинених пожежею 26 червня 2021 року на домоволодінні ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в органах державної виконавчої служби, в інших підприємствах та організаціях. Послуги замовнику виконавець буде надавати через своїх представників - адвокатів Горового О.В., та/або адвоката Слабоус Є.А., та/або адвоката Тихоненко Ю.І.

Пунктом 3.1. вказаного договору передбачено, що за надання правової допомоги замовнику адвокатами виконавця згідно умов даного договору, замовник сплачує виконавцю винагороду (гонорар) в розмірі 3 00000 грн., без ПДВ, за годину роботи адвоката.

На підтвердження витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції надано: акт № 02 прийому-передачі наданих послуг з правової допомоги від 09 лютого 2024 року (т. 2 а.с. 100), рахунок від 12 лютого 2024 року про сплату 12 000,00 грн., платник: ОСОБА_1 , постачальник: АО «Аліас», найменування послуг: оплата за правову допомогу згідно договору № 42/22 про надання правової допомоги від 10 лютого 2022 року та акту прийому-передачі наданих послуг з правової допомоги від 09 лютого 2024 року (т. 2 а.с. 101).

Так, в акті № 02 прийому-передачі наданих послуг з правової допомоги від 09 лютого 2024 року зазначено що АО «Аліас» в особі керуючого партнера Горового О.В., що діє на підставі Статуту, та ОСОБА_1 у відповідності до договору № 42/22 про надання правової допомоги від 10 лютого 2022 року, склали цей акт № 02 прийому-передачі наданих послуг з правової допомоги в справі № 369/4423/22, за позовом про стягнення збитків, заданих в результаті пожежі, яка розглядалася Київським апеляційним судом, провадження № 22-ц/824/16205/2023, головуючий суддя Левенець Б.Б. Виконавцем надані замовнику в період з 24 листопада 2023 року по 08 лютого 2024 року наступні послуги з правової допомоги на загальну суму 12 000,00 грн., без ПДВ, в загальній кількості 4 години, а саме:

- 24 листопада 023 року - підготовлено та подано до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Горбового В.А. у справі № 369/4423/22 - 2 год.;

- 14 грудня 2023 року - представництво інтересів замовника у Київському апеляційному суді в якості позивача під час розгляду справи № 369/4423/22- 1 год.;

- 08 лютого 2024 року - представництво інтересів замовника у Київському апеляційному суді в якості позивача під час розгляду справи № 369/4423/22 - 1 год. (а.с. 100).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

За змістом ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник - адвокат Горбовий В.А. заперечували проти розміру витрат на правничу допомогу, зазначивши про їх недоведеність, просили відмовити у задоволенні заяви з огляду на неспівмірність витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 121).

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи і заперечення сторін та дійшов висновку про зменшення витрат позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції виходячи з наступного.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Врахувавши вищевказане, колегія суддів погодилась з доводами представника ОСОБА_2 - адвоката Горбового В.А. щодо завищеної суми витрат на правничу допомогу, яку сторона позивача просила стягнути з відповідача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, оскільки наданий адвокатом обсяг послуг в апеляційному суді не відповідає критерію доведеності і співмірності.

Зокрема апеляційний суд вважає, що розмір витрат щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу від 04 жовтня 2023 року у сумі 6 000,00 є завищеним, оскільки у відзиві відтворюється правова позиція, викладена у позовній заяві, відповіді на відзив. Крім того, на момент підготовки відзиву на апеляційну скаргу, правова позиція позивача вже була сформована та не потребувала додаткового вивчення обставин справи, збору доказів та вивчення законодавства. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про зменшення вартості вказаних витрат з 6 000,00 грн. до 2 000,00 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судове засідання від 14 грудня 2023 року було відкладено у зв`язку з задоволенням клопотання представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Слабоус Є.А. прибув до Київського апеляційного суду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21, від 26.10.2022 у справі № 910/4277/21).

Проте, заявлений розмір витрат щодо участі у судовому засіданні від 14 грудня 2023 року у розмірі 3 000,00 грн. є завищеними. Таким чином, колегія суддів приходить до зменшення вартості вказаних витрат з 3 000,00 грн. до 1 000,00 грн.

Таким чином, виходячи з вищенаведених вимогзаконодавства, засад розумності і справедливості, та враховуючи заперечення відповідача, суд визначає до стягнення суму витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн., яка є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, та відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Інші доводи і заперечення відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Горбового В.А. цих висновків не спростовують. Тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоуса Євгенія Анатолійовича про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу за розгляд справи апеляційним судом у розмірі 6 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 18 квітня 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

Т.І. Ящук