справа № 757/294/22-ц
головуючий у суді І інстанції Козлов Р.Ю.
провадження № 22-ц/824/2608/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Дніпровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва України на торговельну марку № НОМЕР_2, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

05 січня 2022 року представник позивача - адвокат Білецький О.В. звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), Дніпровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва України на торговельну марку № НОМЕР_2, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником майнових авторських прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 про реєстрацію авторського права на твір від 17 квітня 2012 року, які вона успадкувала від своєї матері, автора твору - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11 грудня 2013 року.

Дніпровською міською радою, 02 листопада 2018 року подано заявку № m201825723 про реєстрацію торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_2» для товарів 30 класу МКТП та 15 грудня 2021 року Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) зареєстровано та видано відповідне свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_2.

Позивач вважає, що у зображенні торговельної марки за свідоцтвом України № НОМЕР_2 використано твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» на який їй належать майнові авторські права та вона не надавала жодних дозволів Дніпровській міській раді на використання зазначеного твору. У зв`язку з чим просить задовольнити вказані позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним повністю свідоцтво України № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року (заявка № m201825723 від 02 листопада 2018 року) на знак для товарів і послуг 30 класу Міжнародної класифікації знаків для товарів і послуг, видане Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент).

Зобов`язано Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_3» 30 класу Міжнародної класифікації знаків для товарів і послуг, виданого на ім`я Дніпровської міської ради та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4 732 грн 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, встановивши порушення майнових авторських прав позивача у зображенні торговельної марки за свідоцтвом України № НОМЕР_2, дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про визнання недійсним свідоцтва та про зобов`язання Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва до Державного реєстру свідоцтва України на знак для товарів і послуг та опублікувати відомості про це у офіційному бюлетені «Промислова власність».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року в частині задоволених позовних вимог та відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не досліджено всіх доказів та не правильно встановлено всі обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного та обґрунтованого рішення.

Апелянт зазначає, що визнання недійсним свідоцтва у судовому порядку можливе лише за наявності підтвердження «подання заявки з порушенням прав інших осіб». У цій справі відсутнє порушення прав позивача, оскільки, подана Дніпровською міською радою заявка № m201825723 від 02 листопада 2018 року та встановлена рішенням Апеляційної палати від 01 липня 2021 року, затверджена наказом Укрпатенту (НОВ) від 02 серпня 2021 року № 141-H/2021 та станом на момент звернення позивача та на момент ухвалення оскаржуваного рішення - є чинною.

Позивачем не оскаржено рішення Апеляційної палати у судовому порядку у встановлений законом строк, а висновок експерта від 22 квітня 2022 року № КСЕ-19/108-22/3530 не спростовує рішення Апеляційної палати від 01 липня 2021 року та викладених у цьому рішенні обставин і зроблених висновків.

Апелянт наголошує, що висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру не містить висновків щодо тотожності або схожості настільки, що їх можна сплутати. Наведений вислів у висновку від 22 квітня 2022 року, що: «У зображенні торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_3», за Свідоцтвом України № НОМЕР_2 , використано шляхом переробки твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_4», за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 , автором якого є ОСОБА_2 » не надає можливості стверджувати, щодо «тотожності або схожості настільки, що їх можна сплутати». Також оцінюючи твір «ІНФОРМАЦІЯ_4» та зображення торгівельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_3» (зображення N? 3, 4, 5, 6, 7 мотивувальної частини висновку) експерт акцентував увагу, щодо «словесного елементу «ІНФОРМАЦІЯ_3», нівелюючи при цьому наявність графічного елементу право на який вже зареєстровано Дніпровською міською радою.

Апелянт зазначає, що висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили, тому суд першої інстанції повинен був надати йому оцінку та зазначити: чому саме висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами проведення експертизи об`єкту інтелектуальної власності № KCE-19/108-22/3530 від 22 квітня 2022 року, який складено на замовлення позивача, надано перевагу перед висновками проведеної формальної та кваліфікаційної експертизи відповідно до Закону та встановлених на його основі Правил, під час якої заявлені до реєстрації позначення перевірялись на відповідність умовам надання правової охорони, визначених Законом, оскільки експертиза проведена в рамках процедури видачі свідоцтва України є за статусом - науково-технічною експертизою.

При розгляд справи у суді, позивачем не заявлялось клопотання про призначення судової експертизи.

А також вказує, що за заявкою № m201825723 були проведені формальна та кваліфікаційна експертизи відповідно до закону та встановлених на його основі Правил, під час якої заявлені до реєстрації позначення перевірялись на відповідність умовам надання правової охорони, визначених Законом. При проведенні кваліфікаційної експертизи вказаної заявки заявлене позначення перевірялося на відповідність умовам надання правової охорони визначеним статтею 6 Закону України № 317-VIII «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (в редакції від 21 травня 2015 року). При цьому, використовувалась інформаційна база закладу експертизи, в тому числі матеріали раніше поданих заявок, а також довідково-пошуковий апарат та відповідні офіційні видання.

24 липня 2020 року закладом експертизи було отримано заперечення ОСОБА_1 проти заявки № m201825723 щодо невідповідності наведеного в ній позначення умовам надання правової охорони.

Закладом експертизи було надіслано Дніпровській міській раді копію цього заперечення та повідомлення щодо можливої відмови у реєстрації знака за заявкою № m201825723 відносно частини товарів і/або послуг.

Дніпровська міська рада надала мотивовану відповідь на повідомлення щодо можливої відмови у реєстрації знака та на заперечення ОСОБА_1 .

За результатами кваліфікаційної експертизи заявки № m201825723, з урахуванням мотивованої відповіді, Укрпатентом 19 листопада 2020 року було винесено висновок про невідповідність знаку умовам надання правової охорони відносно частини товарів і послуг, який після затвердження набуло статусу рішення про відмову реєстрації знака.

Дніпровська міська рада оскаржила рішення від 19 листопада 2020 року до Апеляційної палати, подавши заперечення проти часткової відмови у наданні правової охорони в Україні за заявкою № m201825723 з вимогою скасувати рішення від 19 листопада 2020 року у наданні правової охорони для частини товарів 30 класу МКТП, що входять до узагальнюючого поняття «кондитерські вироби» та товарів 30 класу, а саме: «муси шоколадні, напої на основі шоколаду; спреди (бутербродні пасти) на основі шоколаду; спреди (бутербродні пасти) шоколадні, що містять горіхи; шоколад; шоколадні напої з молоком», та надати позначенню за заявкою № m201825723 правову охорону в Україні для усіх заявлених товарів 30 класу МКТП.

Колегія Апеляційної палати за результатами розгляду заперечення дійшла висновку, що заявлене позначення «НОМЕР_2» за заявкою № m201825723 може бути зареєстровано відносно всіх заявлених товарів 30 класу МКТП.

Крім того, колегія Апеляційної палати взяла до уваги те що, Дніпровська міська рада є власником свідоцтва України № НОМЕР_3 від 25 листопада 2020 року на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка в свою чергу, є центральним елементом композиції заявленого позначення та зареєстрована, зокрема, для всіх заявлених товарів 30 класу МКТП.

За результатами розгляду заперечення Апеляційною палатою було прийнято рішення від 01 липня 2021 року, затверджене наказом Укрпатенту (НОІВ) від 02 серпня 2021 року № 141-Н/2021, яким заперечення Дніпровської міської ради задоволено, а рішення Укрпатенту від 19 листопада 2020 року скасовано та вирішено зареєструвати торговельну марку № m201825723 відносно заявленого переліку товарів 30 класу МКТП.

Таким чином, на підставі наказу Укрпатенту (НОІВ) від 02 серпня 2021 року № 141-Н2021 про затвердження рішення Апеляційної палати від 01 липня 2021 року, Укрпатентом було винесено висновок про відповідність торговельної марки умовам надання правової охорони відносно усього переліку товарів і послуг, на підставі якого НОІВ прийнято рішення про реєстрацію торговельної марки.

Таким чином, при проведенні експертизи заявки № m201825723 та винесенні рішення про реєстрацію торговельної марки відносно частини товарів і послуг, не було порушено жодної з вимог законодавства України щодо процедури проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Щодо відсутності порушення авторських прав ОСОБА_1 , Дніпровська міська рада зазначає, що підставою звернення позивача до суду є порушення прав позивача, а саме: порушення авторського права позивача на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Позивач підтверджує наявність у нього майнових авторських прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11 грудня 2013 року № 1-1933 та свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17 квітня 2012 року, а також зазначає, що не надавала дозволу Дніпровській міській раді на використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Апелянт вказує, що слід розмежовувати сфери використання торговельної марки та відповідного об?єкту авторського права. Торговельна марка і об?єкт авторського права мають спільну юридичну природу як об?єкти права інтелектуальної власності. Проте, торговельна марка і об?єкт авторського права відрізняються способом набуття прав інтелектуальної власності, строком правової охорони, функціями, які вони виконують, а також сферами правового застосування.

Апелянт зазначає, що тотожні знаки для товарів і послуг та об?єкт авторського права можуть співіснувати, якщо їх використання не порушує права інших осіб. Це означає, що торговельна марка може використовуватись власником відповідного свідоцтва на знак для товарів і послуг, а також іншими особами, яким це право надане у встановленому законом порядку, лише по відношенню до товарів та послуг, перелік яких наведений у свідоцтві.

Дніпровська міська рада вважає, що заявка на реєстрацію торговельної марки за оспорюваним свідоцтвом № НОМЕР_2 була подана без порушення прав позивача, при проведенні експертизи заявки № m201825723 та видачі оспорюваного свідоцтва України № НОМЕР_2 на торговельну марку не було порушено жодної з вимог законодавства України щодо процедури проведення експертизи об?єктів інтелектуальної власності, за результатами експертизи не було встановлено жодних підстав для відмови в наданні правової охорони вказаної торговельної марки, а тому, позовні вимоги Позивача необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Від Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» надійшли пояснення на апеляційну скаргу, у яких просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати та ухвалите нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належали авторські права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 , виданим 17 квітня 2012 року Державною службою інтелектуальної власності України.

Позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 грудня 2013 року державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, є спадкоємцем майна ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, також складається, зокрема, з майнових авторських прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України від 17 квітня 2012 року за № НОМЕР_1.

02 листопада 2018 року Дніпровською міською радою було подано заявку № m201825723 про реєстрацію торгівельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_2» для товарів 30 класу МКТП.

15 грудня 2021 року Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) у подальшому замінено правонаступником Державною організацією «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» було зареєстровано торгівельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_2» та видано відповідне свідоцтво № НОМЕР_2 (15.12.2021, бюл. № 50/2021).

За заявкою № m201825723 були проведені формальна та кваліфікаційна експертизи, під час якої заявлені до реєстрації позначення перевірялись на відповідність умовам надання правової охорони, визначених Законом. При проведенні кваліфікаційної експертизи вказаної заявки заявлене позначення перевірялося на відповідність умовам надання правової охорони, що визначені статтею 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (в редакції від 21 травня 2015 року).

24 липня 2020 року закладом експертизи було отримано заперечення ОСОБА_1 проти заявки № m201825723 щодо невідповідності наведеного в ній позначення умовам надання правової охорони.

Закладом експертизи листом від 17 серпня 2020 року надіслано копію цього заперечення Дніпровській міській раді.

Закладом експертизи було надіслано Дніпровській міській раді повідомлення від 17 серпня 2020 року щодо можливої відмови у реєстрації знака за заявкою № m201825723 відносно частини товарів і/або послуг.

Дніпровська міська рада надала мотивовану відповідь на повідомлення щодо можливої відмови у реєстрації знака та на заперечення ОСОБА_1 .

За результатами кваліфікаційної експертизи заявки № m201825723, з урахуванням мотивованої відповіді, Укрпатентом 19 листопада 2020 року було винесено висновок про невідповідність знаку умовам надання правової охорони відносно частини товарів і послуг, який після затвердження набуло статусу рішення про відмову реєстрації знака.

Дніпровська міська рада оскаржила рішення від 19 листопада 2020 року до Апеляційної палати, подавши заперечення проти часткової відмови у наданні правової охорони в Україні за заявкою № m201825723 з вимогою скасувати рішення від 19 листопада 2020 року у наданні правової охорони для частини товарів 30 класу МКТП, що входять до узагальнюючого поняття «кондитерські вироби» та товарів 30 класу, а саме: «муси шоколадні, напої на основі шоколаду; спреди (бутербродні пасти) на основі шоколаду; спреди (бутербродні пасти) шоколадні, що містять горіхи; шоколад; шоколадні напої з молоком», та надати позначенню за заявкою № m201825723 правову охорону в Україні для усіх заявлених товарів 30 класу МКТП.

Колегія Апеляційної палати за результатами розгляду заперечення дійшла висновку, що заявлене позначення «НОМЕР_2» за заявкою № m201825723 може бути зареєстровано відносно всіх заявлених товарів 30 класу МКТП.

Крім того, колегія Апеляційної палати взяла до уваги те що, Дніпровська міська рада є власником свідоцтва України № НОМЕР_3 від 25 листопада 2020 року на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка в свою чергу, є центральним елементом композиції заявленого позначення та зареєстрована, зокрема, для всіх заявлених товарів 30 класу МКТП.

За результатами розгляду заперечення Апеляційною палатою було прийнято рішення від 01 липня 2021 року, затверджене наказом Укрпатенту (НОІВ) від 02 серпня 2021 року № 141-Н/2021, яким заперечення Дніпровської міської ради задоволено, а рішення Укрпатенту від 19 листопада 2020 року скасовано та вирішено зареєструвати торговельну марку №m201825723 відносно заявленого переліку товарів 30 класу МКТП.

Отже, відповідач є власником торгівельної марки «НОМЕР_2» для товарів 30 класу МКТП на підставі свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року та зобов`язання вчинити певні, позивач ОСОБА_1 , якій належать майнові авторські права, вказувала, що:

у зображенні торговельної марки за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року використано твір «ІНФОРМАЦІЯ_1»,

позивач не надавала жодних дозволів відповідачу на використання зазначеного твору,

тому свідоцтво було видане внаслідок подання заявки відповідачем з порушенням майнових прав позивача та

відповідно до пункту «в» частини 1 статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво має бути визнано недійсним у судовому порядку.

На підтвердження порушення майнових прав позивача ОСОБА_1 внаслідок подання Дніпровською міською радою 02 листопада 2018 року заявки № m201825723 про реєстрацію торгівельної марки «НОМЕР_2» для товарів 30 класу МКТП представником позивача було подано Висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами проведення експертизи об`єкту інтелектуальної власності № КСЕ-19/108-22/3530 від 22 квітня 2022 року (а.с. 93-102 т.2).

Як вбачається з наданого Висновку експерта, він складений судовим експертом з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності Кривцуном О.О. , про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України експерт повідомлений, про що свідчить його підпис, висновок підготовлено для подання до Печерського районного суду міста Києва у цивільній справі № 757/294/22-ц.

Дослідивши наданий висновок, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний доказ відповідає критеріям належності та допустимості доказів у цивільному процесі.

На вирішення судової експертизи поставлено запитання:

«Чи має місце використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17 квітня 2012 року, виданого Державною службою інтелектуальної власності України (або його частина, яка може використовуватися самостійно) у зображенні знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3», яке підтверджується Свідоцтвом України на торгівельну марку № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року?».

Висновок експерта за результатами проведеного дослідження такий:

«У зображенні торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_2» за Свідоцтвом України № НОМЕР_2 , використано шляхом переробки твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_4», за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 , автором якого є ОСОБА_2 » (а.с. 102 т. 2).

Підсумовуючи вище встановлене, колегія апеляційного суду враховує таке.

Позивач як спадкоємець має право захищати авторство на твір і протидіяти перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору, а також будь-якому іншому посяганню на твір, що може завдати шкоди честі та репутації автора (зі змісту статті 29 Закону України «Про авторське право та суміжні права» № 3792-XII від 23 грудня 1993 року (зі змінами та доповненнями) (надалі по тексту - Закон № 3792-XII).

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема: 1) відтворення творів; 6) переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни творів; 8) розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору (частина 3 статті 15 Закону № 3792-XII).

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю у разі видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

З огляду на це, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який встановивши, що

у зображенні торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_2» за Свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року використано шляхом переробки твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_4» за Свідоцтвом України про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17 квітня 2012 року, автором якого є ОСОБА_2 , а

позивач не надавала жодних дозволів відповідачу на використання зазначеного твору образотворчого мистецтва,

дійшов обґрунтованого висновку про те, що Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року було видане внаслідок подання заявки відповідачем з порушенням майнових прав позивача та

відповідно до пункту «в» частини 1 статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» підлягає визнанню недійним.

На підставі встановленого, апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про зобов`язання Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести відомості про визнання недійсним повністю Свідоцтва України № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року до Державного реєстру свідоцтва України на знак для товарів і послуг та опублікувати відомості про це у офіційному бюлетені «Промислова власність».

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року про відмову у стягненні моральної шкоди не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що при проведенні експертизи заявки № m201825723 та винесенні рішення про реєстрацію торговельної марки відносно частини товарів і послуг, не було порушено жодної з вимог законодавства України щодо процедури проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, рішенням Апеляційної палати від 01 липня 2021 року було встановлено відповідність торговельної марки умовам надання правової охорони відносно усього переліку товарів і послуг, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України. У свою чергу, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Звертаючись до суду позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 15 грудня 2021 року було видане внаслідок подання заявки відповідачем з порушенням майнових прав позивача та просила визнати його недійсним на підставі пункту «в» частини 1 статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Відповідно до статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

а) невідповідності зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони;

б) наявності у свідоцтві елементів зображення торговельної марки та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці;

в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

З огляду на підстави позову (видача свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб, «в» частини 1 статті 19 цього Закону), доводи апеляційної скарги про те, що зареєстрована торговельна марка відповідала умовам надання правової охорони («а» частини 1 статті 19 цього Закону), а тому свідоцтво не може бути визнане недійсним, - відхиляються апеляційним судом.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Щодо судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом першої інстанції правильно встановлено розмір судових витрат у розмірі 4 732 грн 20 коп., з яких 2 481 грн - сума судового збору, 2 251 грн 20 коп. - сума витрат на підготовку експертного висновку.

Разом з тим, враховуючи, що позовні вимоги задоволенні до двох відповідачів, апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення вказаної суми лише з одного відповідача Дніпровської міської ради, а тому оскаржуване рішення слід змінити в частині розподілу судового збору. Стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 2 366 грн 10 коп. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Оскільки оскаржуване судове рішення змінено лише в частині розподілу судових витрат, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року змінити в частині розподілу судового збору.

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 366 грн 10 коп.

Стягнути з Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 366 грн 10 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18 квітня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська