16.04.2024 227/427/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 квітня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (торгова марка «MONETKA», первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір № 4-3, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 20 днів, шляхом переказу на платіжну картку, емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Вказаний договір не відноситься до споживчого кредитування. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua (https://monetka.com.ua) та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким ОСОБА_1 ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 09.02.2021 року на платіжну картку емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» після проходження ним верифікації шляхом підтвердження на номер телефону, указаний клієнтом при оформленні відповідної позики. 01.07.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено Договір відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №4-3 від 09.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Незважаючи на взяті на себе зобов`язання відповідач борг не повертає, що призвело до утворення заборгованості у сумі 22392,00 грн, яка складається з: 4000 грн - заборгованості за кредитом; 1592,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 09.02.2021 року по 01.03.2021 року (включно); 16800,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами, відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого Кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 02.03.2021 року по 29.06.2021 року (включно), відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» заборгованість за договором № 4-3 від 09.02.2021 року, яка станом на 24.01.2024 становить 22392,00 грн, та складається із: 4000 грн - заборгованості за кредитом; 1592,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 09.02.2021 року по 01.03.2021 року включно; 16800,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 02.03.2021 року по 29.06.2021 року включно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» Руденко К.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника товариства, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем проживання відповідача копію рішення суду для відома.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 через інформаційно-телекомунікаційну систему зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

09 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» і ОСОБА_1 укладено договір в електронній формі № 4-3, за умовами якого ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» надало на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти в розмірі 4000 грн строком на 20 днів шляхом їх перерахування на електронний платіжний засіб 516875ХХХХХХ8056, що належить позичальникові, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,99% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.6 договору).

З боку позичальника договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Пунктом 3.3. договору № 4-3 від 09.02.2021 року визначено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3, позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. Сторони домовилися, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 статі 625 ЦПК України.

Того ж дня, ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перерахувало на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти в розмірі 4000 грн, що підтверджується копією чека (а. с. 9).

01 липня 2021 року між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, за умовами якого ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 4-3.

Своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів ОСОБА_1 не виконував. За розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за кредитом станом на 24.01.2024 року складає 22392,00 гривень, із них: 4 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1592,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим процентами; 16800,00 грн - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3. договору (а.с.10)..

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначене, суд вважає, що договір № 4-3 від 09.02.2021 року про надання кредиту, підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, є укладеним, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 09 лютого 2021 року правочину.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного кредитного договору позивач надав витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua про хронологію дій щодо укладення кредитного договору № 4-3 від 09.02.2021 року (а.с.11), витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua з анкетою-заявою ОСОБА_1 на кредит № 745989 (а.с.12), довідку-повідомлення про згоду з умовами договору (а.с. 13), копію договору № 4-3 від 09.02.2021 року (а.с.7-8) та графік розрахунків до нього (а.с.8 зворотній бік).

Для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на сайті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua(https://monetka.ua ТОВ ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та мати доступ до особистого кабінету. Для проходження реєстрації позичальник має пройти процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту. Кошти кредиту надаються в безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 4000 грн на карту позичальника, емітовану банком України.

Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (підпункт 5.2.1 Договору), а також підтверджує, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони позикодавця, в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. За п. 5.2.3. відповідач надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання електронного підпису в якості аналога власноручного підпису.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», 09 лютого 2021 року ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір за анкетою-заявою в електронній формі № 745989 на суму 4 000 грн зі сплатою процентів в розмірі 1,99 % в день, строком на 20 днів.

Цього ж дня вказана сума позики була перерахована відповідачу на його платіжну картку, номер якої він зазначив в анкеті-заяві на видачу кредиту, що підтверджується копією чеку №372982177 від 09.02.2021 року (а. с. 9).

Відправлення та доставлення одноразового ідентифікатору для підписання кредитного договору від 09 лютого 2021 року підтверджується довідкою ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННВЕЙШИНС» на звернення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» про ідентифікацію, де зазначено одноразовий ідентифікатор, час відправки ідентифікатора позичальнику та номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор. Номер цього телефону збігається з номером телефону, зазначеним в анкеті-заяві на отримання кредиту від 09 лютого 2021 року, з анкетними даними ОСОБА_1 .

Відтак, саме відповідач ініціював укладення оспорюваного договору, оформивши заявку на сайті позивача, підписавши договір з використанням електронного підпису, оскільки паспортні дані клієнта, зазначені в анкеті-заяві про надання кредиту, повністю відповідають паспортним даним ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом досліджено виписку, надану АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 .

Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами.

Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та відповідачем не був би укладений, суд, вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19; від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20.

Зважаючи на зазначене, суд вважає доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем 09.02.2021 року договору № 4-3.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.

Встановлено, що 09 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА ІННОВАЦІЯ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4-3, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 4 000 грн строком на 20 (двадцять), тобто до 01 березня 2021 року.

Відтак, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 01 березня 2021 року, після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання( п. 3.3. договору).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем своїх обов`язків за договором № 4-3 від 09.02.2021 року не виконано, у зв`язку з чим з нього підлягають стягненню згідно умов договору заборгованість за кредитом у розмірі 22392,00 гривень, із них: 4 000 грн заборгованість за кредитом; 1592,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 09.02.2021 року по 01.03.2021 року включно; 16800,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 02.03.2021 року по 29.06.2021 року включно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» в повному обсязі.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Так, 02 червня 2022 року між ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір № 02/06/2022 про надання юридичних послуг, згідно з яким адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором (а.с.28-29).

Розділом 3 договору визначено вартість послуг та порядок їх розрахунків, зокрема вартість складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника - 8000 грн.

Із витягу з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 194 до Договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02 червня 2022 року, складеного 29 грудня 2023 року вбачається, що загальна сума правової допомоги за складання та подання до суду вказаної позовної заяви складає 9000 грн. Разом з тим, з вказаного акту вбачається, що загальна кількість позовних заяв становить 20 штук на загальну вартість 180000 грн (а.с.33).

До позрвної заяви додане платіжне доручення про сплату витрат на правничу допомогу за вищевказаним актом (а.с.34).

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів бере до уваги норми ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотань до суду зі сторони відповідача щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу з підстав їх неспівмірності не надходило.

Враховуючи наведене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню в розмірі 9000 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 204, 207, 509, 526, 530, 610, 626, 628, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 27, 76, 80, 81, 89, 137, 141, 206, 211, 247, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» (, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4) заборгованість за кредитним договором № 4-3 від 09.02.2021 року, яка виникла станом на 24.01.2024 року в розмірі 22392,00 грн, та складається із: 4000 грн - заборгованості за кредитом; 1592,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 09.02.2021 року по 01.03.2021 року включно; 16800,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 02.03.2021 року по 29.06.2021 року включно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» (, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4) судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення складений 16 квітня 2024 року.

Суддя В.М. Любчик

16.04.24