Справа №463/6776/23
Провадження №2-з/463/25/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

22 квітня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання майна особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, відповідно до якого просить здійснити поділ майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за ним, ОСОБА_4 , право власності на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Матеріали позову було подано до Личаківського районного суду м. Львова 8 серпня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду справі за такими присвоєно №463/6776/23, провадження №2/463/1593/23, для розгляду даної справи було визначено суддю ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 9 серпня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження у такій.

Окрім того, 10 серпня 2023 року до Личаківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна та збільшення частки в спільному майні.

Автоматизованою системою документообігу суду справі за даним позовом присвоєно №463/6858/23, провадження № 2/463/1605/23, для розгляду такої визначено суддю ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року позов ОСОБА_6 (справа №463/6858/23, провадження №2/463/1605/23) прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя (справа №463/6776/23, провадження №2/463/1593/23), об`єднаній справі присвоєно №463/6776/23; розпочато підготовче провадження у справі та призначено у такій підготовче судове засідання.

Надалі справу неодноразово було призначено в підготовчих засіданнях, зокрема 29 серпня 2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи в підготовче засідання, 14 вересня 2023 року у розгляді справи було оголошено перерву у зв`язку з бажанням позивача подати відзив на об`єднаний позов ОСОБА_6 , 14 вересня 2023 року у розгляді справи було оголошено перерву за клопотанням представника відповідача для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_9 , 20 жовтня 2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду, 9 листопада 2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з надходженням клопотання відповідача про відкладення розгляду.

В підготовчому засіданні 28 листопада 2023 року відповідач ОСОБА_6 повідомила про зміну нею прізвища на ОСОБА_10 , на підтвердження чого надала копію рішення суду.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 18 грудня 2023 року.

Водночас, судове засідання 18 грудня 2023 року не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Стрепка Н.Л. у відпустці, відтак наступний розгляд справи в судовому засіданні було призначено на 31 січня 2024 року.

В судовому засіданні 31 січня 2024 року представник відповідача ОСОБА_11 адвокат Білецька О.Р., що діє на підставі ордеру серії ВС №1242700 від 28 листопада 2023 року, подала суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

Протокольною ухвалою судового засідання 31 січня 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 31 січня 2024 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_11 адвоката Білецької О.Р. об`єднаний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна та збільшення частки в спільному майні було залишено без розгляду.

Після судового засідання 31 січня 2024 року відповідач ОСОБА_11 подала до суду клопотання, яким повідомила про зміну нею прізвища на ОСОБА_12 у зв`язку з укладенням шлюбу, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

9 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Личаківського районного суду м. Львова з позовом, відповідно до якого просить: визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на квартиру, придбану 24 грудня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача понесені позивачем витрати.

Автоматизованою системою документообігу суду справі за даним позовом присвоєно №463/1062/24, провадження №2/463/812/24, для розгляду такої визначено суддю ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 4 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання майна особистою приватною власністю (справа №463/1062/24, провадження №2/463/812/24) прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя (справа №463/6776/23, провадження №2/463/1593/23), об`єднаній справі присвоєно №463/6776/23; розпочато підготовче провадження у справі та призначено у такій підготовче судове засідання.

В судовому засіданні 4 березня 2024 року у зв`язку з об`єднанням до справи за позовом ОСОБА_9 позову ОСОБА_1 суд повернувся до стадії підготовчого провадження у справі.

3 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_9 адвокат Богуш І.М., що діє на підставі ордеру серії ВС №1141838 від 29 вересня 2023 року, подав на електронну адресу суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог останньої.

Протокольною ухвалою підготовчого засідання 3 квітня 2024 року поновлено позивачу строк для подання відзиву на об`єднаний позов та прийнято такий.

9 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала на електронну адресу суду відповідь на відзив.

11 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_9 ОСОБА_13 подав на електронну адресу заперечення на відповідь на відзив.

В підготовчому засіданні 17 квітня 2024 року задоволено клопотання сторін у справі про допит у якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , нотаріуса Львівського МНО Єгорової Н.Ю.

Також протокольною ухвалою підготовчого засідання 17 квітня 2024 року зобов`язано відповідача ОСОБА_1 надати стороні позивача для огляду в судовому засіданні оригінали доказів, поданих до суду 16 квітня 2024 року, долучених судом у вказаному засіданні до матеріалів справи.

Окрім того в підготовчому засіданні 17 квітня 2024 року позивач ОСОБА_28 подав суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року таку було повернуто заявнику.

19 квітня 2024 року позивач ОСОБА_28 повторно подав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить: відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України накласти арешт на майно, що є предметом спору, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -Винники; відповідно до вимог п. 2, п. 4 ч. 1 ст.150 ЦПК України заборонити його колишній дружині ОСОБА_8 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження будь-яким способом без його згоди їх спільної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Подану заяву мотивує тим, що він, ОСОБА_28 , та ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 26 серпня 2020 року, рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/8781/22 від 20 липня 2023 року їх шлюб розірвано. Вказує, що у період перебування у шлюбі ними за спільно зароблені та заощаджені кошти була придбана за договором купівлі-продажу №791, посвідченим 24 грудня 2021 року приватним нотаріусом Єгоровою Н.Ю., квартира загальною площею 65.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником квартири зареєстровано ОСОБА_8 . Після фактичного розлучення вони з дружиною не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної вище квартири. Оскільки, майно було придбане ним та відповідачем в період шлюбу вважає, що воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, а тому в позові просить поділити вищезазначене майно шляхом визначення за ним частки квартири в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначає, що у зв`язку з небажанням відповідача врегулювати спір за участю судді та тривалим в такому випадку розглядом справи його колишня дружина ОСОБА_1 може без його згоди відчужити їх спільну квартиру, здати її в оренду чи здійснити обмін, отримати під неї кредит, тощо. Відтак стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту квартири чи заборони відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на її відчуження будь-яким способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України просить зустрічне забезпечення не застосовувати.

Матеріали заяви були подані до Личаківського районного суду м. Львова 19 квітня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду такі для розгляду передано раніше визначеному судді Стрепку Н.Л., заяву з врахуванням положень ч. 3, 4 ст. 153 ЦПК України призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні з розгляду заяви 22 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_1 та представник останньої ОСОБА_2 щодо забезпечення позову заперечили, в задоволенні заяви позивача просили відмовити.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про забезпечення позову, в судове засідання з розгляду такої 22 квітня 2024 року не з`явились, неявка таких не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Окрім того згідно з пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При цьому відповідно до ч. 2 вказаної вище статті Кодексу суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову ОСОБА_9 є здійснення поділу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому позивач просить визнати за ним право власності на частину вказаної квартири стверджуючи, що вказана квартира була придбана ним у шлюбі разом з ОСОБА_1 за спільно зароблені та заощаджені кошти. Предметом об`єднаного позову ОСОБА_1 є визнання за нею права особистої власності на вказану квартиру. При цьому відповідач ОСОБА_1 стверджує, що спірну квартиру було придбано повністю за кошти, виручені від продажу належної їй раніше квартири, що була придбана у 2018 році за кошти, надані з міського бюджету, а також її особисті заощадження.

Так з долученої до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №341066167 від 31 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_29 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідченого 24 грудня 2021 року приватним нотаріусом ЛМНО Єгоровою Н.Ю. (т. 1 а.с. 8).

З врахуванням наведеного, беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково та згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України в забезпечення позову до вирішення судового спору накласти арешт на спірну квартиру, оскільки такий вид забезпечення позову буде розумним та співмірним вимогам позову ОСОБА_30 .

При цьому оскільки арешт майна за своїм змістом включає заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження зазначеним майном, в тому числі для відчуження такого, відсутня потреба окремо забезпечувати позов в порядку пунктів 2, 4 ч. 1 ст.150 ЦПК України шляхом заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження будь-яким способом без згоди позивача спірної квартири.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Дані стягувача: ОСОБА_31 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Дані боржника: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала складена 22 квітня 2024 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_31 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської, місцезнаходження: 79008, Львів, пл. Ринок, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42430417.

Суддя: Стрепко Назар Любомирович