Справа № 541/1442/24
Номер провадження 2-о/541/90/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Третяка О. Г.,

за участю секретаря судового засідання Олешко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення родинних відносин та встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити, що він є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що його мати - ОСОБА_2 , громадянка України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сакалівка Миргородського району Полтавської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна. Причина смерті - жовтуха, злоякісне новоутворення. Після її смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 , видане представниками окупаційної влади російської федерації. Місцем настання смерті є тимчасово окуповане м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для державної реєстрації смерті його матері. При отриманні паспорта заявника прізвище було вказано як « ОСОБА_3 », а в паспорті матері вказано прізвище « ОСОБА_3 » через те, що свідоцтво про народження було видано російською мовою.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи - Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника, заперечень по справі не мають.

В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сакаловка Миргородського району Полтавської області та має паспорт України серії НОМЕР_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна. Причина смерті - жовтуха, злоякісне новоутворення, що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , яке видане представниками окупаційної влади російської федерації.

Заявник є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , яке видане російською мовою, де дата народження співпадає з датою народження та місцем народження в паспорті заявника.

Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-УІІ встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Таким чином, надати документи встановленої форми про смерть ОСОБА_2 , видані закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, заявник не має можливості, оскільки вона помер на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя, тощо. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє по цей час.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На даний час законом не передбачено іншого порядку, ніж встановлення цього факту в судовому порядку. Задоволення даної заяви надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть матері

На підставі п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, 315, 317, п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати встановленим факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати встановленим факт, що ОСОБА_2 , громадянка України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сакаловка Миргородського району Полтавської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна. Причина смерті - жовтуха, злоякісне новоутворення.

Рішення щодо визнання факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Миргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: вул. Данила Апостола, 2, м. Миргород, Полтавська область, 37600, .

Суддя: О. Г. Третяк