Справа № 445/1761/23
провадження № 2/445/143/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько його дружини - ОСОБА_4 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Поляни Золочівського району Львівської області і земельні ділянки. За життя ОСОБА_4 вказане спадкове майно заповів відповідачці ОСОБА_2 , яка від спадщини відмовилася в користь своєї матері - ОСОБА_5 , яка доводилася дочкою спадкодавця. Разом з тим, вказує, що у правовстановлюючих документах, зокрема в свідоцтві про народження ОСОБА_5 є помилка в імені по батькові її батька, де вказано - " ОСОБА_4 ", хоча у всіх інших правовстановлюючих документах його ім`я по батькові - " ОСОБА_7 ", що викликає необхідність у встановленні факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 після смерті батька - ОСОБА_4 спадщину прийняла, шляхом подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк, а також оформила право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 1,5508 га, що знаходиться на території Полянської сільської ради, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Однак, на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 право на спадщину не оформила, оскільки спадкодавець - ОСОБА_4 , за життя не зареєстрував право власності на вказаний житловий будинок. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Остання доводилася дружиною позивача, а відтак він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - після смерті матері, однак останні на спадщину не претендують. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати дружини позивача - ОСОБА_8 , яка спадкових прав після смерті чоловіка - ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 не оформляла, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Таким чином, позивач вказує, що будучи спадкоємцем майна після смерті дружини, не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, зокрема на спірний житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на дане майно. Водночас, факт належності спірного житлового будинку ОСОБА_4 , побудованого у 1928 році, підтверджується випискою із погосподарської книги №4.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи,причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

За вказаних обставин, враховуючи розумність строків розгляду справи, суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що за життя 19.09.2005 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого належний йому житловий будинок, що розташований в с. Поляни Золочівського району Львівської області, господарські будівлі, літню кухню, присадибну ділянку землі, сертифікат не земельну частку (пай) серії ЛВ №028453, площею 1,65 га заповів своїй онуці - ОСОБА_9 , а грошові вклади , що зберігаються у Золочівському відділенні ощадбанку заповів онуці - ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про народження судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 доводилися батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка 25.04.1981 року зареєструвала шлюб із позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_11 , про що складено відповідний актовий запис № 04.

Із наведеного вище судом встановлено, що в імені по батькові батька ОСОБА_5 , що вказане у її свідоцтві про народження, містяться розбіжності з іменем по батькові, що зазначені в інших документах, в тому числі і в свідоцтві про смерть.

ВС підкреслив, справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Дослідивши вищенаведені документи, судом встановлено, що усі інші анкетні дані, щодо дати та місця народження ОСОБА_5 , її місця проживання та місця проживання ОСОБА_4 повністю співпадають, що не викликає у суду сумніву у родинних відносинах між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як дочкою та батьком.

З копії свідоцтва про народження встановлено, що ОСОБА_9 є дочкою позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 , яка зареєструвала шлюб із ОСОБА_12 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_13 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб, відмовилася від спадщини за заповітом після смерті діда - ОСОБА_4 в користь своєї матері - ОСОБА_5 , остання прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька.

Як встановлено із копії спадкової справи, ОСОБА_5 успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,5508 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полянської сільської ради Золочівського району Львівської області. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок ОСОБА_5 не видавалося.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з її смертю відкрилася спадщина. Заповіту за життя ОСОБА_5 не склала. На час смерті ОСОБА_5 спадкоємцями за законом першої черги були: позивач - чоловік спадкодавця - ОСОБА_1 , дочки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також її мати - ОСОБА_8 .

Після смерті ОСОБА_5 . окрім позивача, ніхто спадщини не прийняв, а ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_4 з 20.05.1950 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 .

З копії спадкової справи судом встановлено, що позивач після смерті дружини, звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в тому числі і на спірний житловий будинок. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спірний житловий будинок.

Згідно довідки №403 від від 17.11.2011 року, виданої КП ЛОР "Золочівське МБТІ", житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 на правах власності за ОСОБА_4 не зареєстрований.

Разом з тим, судом встановлено, що зазначений житловий будинок побудований у 1928 році, загальна площа будинку - 54,1 кв.м.

Згідно довідки Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області №745 від 03.03.2021 року, останнім місцем проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Заборон та арештів на житловий будинок, який належить ОСОБА_4 , немає.

Як вбачається із виписки погосподарської книги №4 Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області за 2021-2025 роки, головою домогосподарства по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_8 . Житловий будинок побудований в 1928 році, розміщений на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Даний будинок збудований спадкодавцем в 1928 році, однак не був зареєстрований забудовником, відповідно до вищенаведеної норми закону.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Про факт завершення будівництва свідчить чинний технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно змісту ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За приписами ст. 1269, 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадищни, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУкраїни від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Такого правового висновку дійшов ВС у постанові від 22.09.2021 року у справі 227/3750/19.

Дослідивши обставини справи, що підтверджені належними, допустими та достатніми у своїй сукупності доказами, судом встановлено, що позивач, має право на визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, як спадкоємець за законом першої черги після смерті дружини, якій належав спірний житловий будинок з часу відкриття спадщини після смерті її батька - ОСОБА_4 , який був його забудовником, однак за життя не оформив право власності на даний будинок, що позбавило її в свою чергу оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Таким чином, спірний житловий будинок входив до спадкового майна дружини позивача, який спадщину також прийняв, однак позбавлений можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, та враховуючи неприйняття спадщини іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273,315 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1228, 1272, 1296 ЦК України, суд ,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводився батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 05.04.2024 року.

Суддя В. М. Сивак