Справа №: 398/5391/23
провадження №: 2/398/788/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" квітня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Голосеніної Т.В.,

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

представника позивача адвоката Ісмайлової А.В.

представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Олександрії за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головний сервісний центр МВС про визнання права власності на транспортний засіб у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головний сервісний центр МВС про визнання права власності на транспортний засіб у порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, зокрема, на вантажний автомобіль ЗіЛ-ММЗ, набутий спадкодавцем в результаті участі в електронних торгах. Набуття права на вказаний автомобіль підтверджується протоколом № 548138, актом про проведення електронних торгів та актом приймання-передачі майна від 25.08.2021. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 18.10.2023 року нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений автомобіль. Причина відмови відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивач просить визнати за ним право власності на вантажний автомобіль ЗіЛ-ММЗ 45063, державний номер НОМЕР_1 , оскільки оформити право власності у позасудовому порядку він не може.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 27.10.2023 року позовну заяву залишено без руху, 13.11.2023 року позивачем недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 20.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

21.12.2023 року підготовчий розгляд справи закрито та справу призначено до судового розгляду, проте 20.02.2024 року представником позивача адвокатом Ісмайловою А.В. до суду подано клопотання про повернення розгляду справи до стадії підготовчого розгляду у зв`язку з необхідність заміни неналежного відповідача ТСЦ №3542 на належного ОСОБА_4 та залучення як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головний сервісний центр МВС.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.02.2024 року суд повернувся на стадію підготовчого розгляду справи, замінено неналежного відповідача Територіального сервісного центру 3542 на належного відповідача ОСОБА_4 , залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Головний сервісний центр МВС, призначено підготовчий розгляд справи.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі.

Представник позивача адвокат Ісмайлова А.В. у підготовчому судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі, позов просив задовольнити (а.с.119).

Представник третьої особи Головного сервісного центру МВС приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зазначив, що реєстрація прав власності транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто і документів, що посвідчують їх особу, а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів. Державна реєстрація транспортного засобу передбачає, що реєстраційні дії щодо транспортних засобів здійснюються з метою державного обліку та контролю за використанням автомобілів, а не посвідчення права власності та користування транспортними засобами. Зазначив, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про державну реєстрацію транспортного засобу «ЗІЛ-ММЗ», синього кольору, 1994 року виготовлення, шасі НОМЕР_2 за ОСОБА_5 . Згідно вищезазначеного реєстру станом на 05.03.2024 року транспортний засіб «ЗІЛ-ММЗ», синього кольору, 1994 року виготовлення, шасі НОМЕР_2 зареєстрований за КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міськради, , дата реєстрації 08.04.2005 року.

Суд зазначає, що оскільки відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі, таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до копії протоколу № 548138 проведення електронних торгів від 27.07.2021 року та копії акта про проведені електронні торги від 10.08.2021 ОСОБА_5 стала переможцем електронних торгів, на яких було виставлено майно боржника Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради вантажний автомобіль ЗІЛ-ММЗ, модель 45063, державний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 (інформація щодо правовстановлюючих документів ХОС293459).

За вказаний транспортний засіб ОСОБА_5 внесла всю суму, що підтверджується копією акта про проведені електронні торги від 10.08.2021, копіями платіжних інструкцій № 0.0..1 від 07.08.2021, № 0.0..1 від 07.08.2021 року та копією чеку від 23.06.2021 року.

Згідно копії акта приймання-передачі майна від 25.08.2021 року представнику ОСОБА_5 - ОСОБА_4 було передано вантажний автомобіль ЗіЛ-ММЗ, моделі 45063, державний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 . Як зазначено в акті, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача - ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.06.2022 року.

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 від 22.09.1971 року.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.В. із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 18.10.2023 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вантажний автомобіль ЗІЛ-ММЗ, оскільки ним не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно.

Інший спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_4 надав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина перша статті 316 Цивільного кодексу України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності з положеннями статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

З змістом статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, що діяла станом на день проведення електронних торгів 23.06.2021) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно до ч. 1 ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до п.1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 (в редакції, що діяла на час проведення торгів 23.06.2021, на час видачі акта про проведенні електронні торги від 10.08.2021 та на час складання акта приймання-передачі майна від 25.08.2021) (далі - Порядок реалізації арештованого майна),продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Пунктами 4 та 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, різновидом договору купівлі-продажу є продаж майна на прилюдних торгах, сторонами якого є організатор торгів, як продавець, та переможець торгів, як покупець, а його істотними умовами - предмет договору та покупна ціна.

Із правового висновку, викладено у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12 слідує, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, складання державним виконавцем за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна дійти висновку, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Отже, процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388(далі Порядок), встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

У відповідності до пункту 8 даного Порядку(у редакції станом на день проведення електронних торгів 23.06.2021), документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, його складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлений в установленому порядку акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Відповідно до частини першої-другої статті 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно пункту 7 Порядку(у редакції станом на день проведення електронних торгів 23.06.2021), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 отримала від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) акт про проведенні електронні торги від 10.08.2021 року, відповідно до якого вона є переможцем електронних торгів з реалізації майна боржника - вантажного автомобіля ЗІЛ-ММЗ, моделі 45063, державний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 (інформація щодо правовстановлюючих документів НОМЕР_5 ).

Отже, у ОСОБА_5 , після отримання вказаного акта, виникли законні підстави для реєстрації транспортного засобу у встановленому законом порядку та отримання свідоцтва про право власності на даний транспортний засіб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла.

У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1261 Цивільного кодексу України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , яка померла19.06.2022 року, за життя не встигла зареєструвати транспортний засіб.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, є її син ОСОБА_2 .

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні судових витрат, суд вважає, що вони підлягають залишенню по фактично понесеним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,4,9,10-13,76-81,89,189-200,259,263-265,268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головний сервісний центр МВС про визнання права власності на транспортний засіб у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на вантажний автомобіль ЗіЛ-ММЗ, моделі 45063, державний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 12.04.2024 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

представник позивача: адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, адреса: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головний сервісний центр МВС, , місцезнаходження: м.Київ, вул.Лук`янівська, 62).

Суддя Т.В. Голосеніна