Справа №487/6546/21
Провадження № 22-ц/812/572/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2024 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Нікітіним Д.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахєвіч Степана Вікторовича, Державного підприємства "СЕТАМ", ОСОБА_1 про визнання недійсним електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахєвіча С.В., ДП "СЕТАМ", ОСОБА_1 про визнання недійсним: електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 15 липня 2021 року вона отримала від ДП «Сетам» лист від 19 травня 2021 року вих. №164/08-14-21 та дізналась, що відповідно до протоколу №534648 проведення електронних торгів сформованого 16 квітня 2021 року, які були проведені 02 березня 2020 року ДП «Сетам» з реалізації лоту №405649, а саме належної їй трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , визначено переможця електронних торгів - учасника 11 - ОСОБА_1 .

Відповідно до зазначеного протоколу було визначено продажну ціну квартири в розмірі 354000,00 грн. В протоколі зазначено, що майно є Іпотекою. Протокол про проведення електронних торгів було складено та направлено на її адресу більше ніж через рік з моменту проведення торгів. Одночасно, в протоколі зазначено, що підставою визначення переможця є відмова підписувати протокол попередньо визначеним переможцем.

Вказує, що вона, як боржник у виконавчому провадженні №60423345, а також, як власник та іпотекодавець вказаного майна, вважає, що результати електронних торгів, які були проведенні 02 березня 2020 року і відображені в протоколі проведення електронних торгів №534648 сформованому 16 квітня 2021 року є недійсними, а відповідно недійсним є Акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 19 квітня 2021 року, та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів серія та номер 3803, видане 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л., що також є підставою для скасування державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_1 , і, відповідно, наявні підстави для витребування нерухомого майна з володіння ОСОБА_1

21 лютого 2024 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справи до розгляду іншої справи №2-2337/11 за її скаргою на рішення та дії приватного виконавця Булахевича С.В., прийняті під час виконання виконавчого листа виданого 22 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі №2-2337/11, оскільки справа за її скаргою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 жовтня 2019 року ВП№60423345 на теперішній час не розглянута. Рішення по справі про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження буде мати істотне значення для розгляду та вирішення справи №487/6546/21.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2024 року клопотання позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі задоволено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахєвіча С.В., ДП "СЕТАМ", ОСОБА_1 про визнання недійсним: електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна, зупинено до розгляду справи №2-2337/11 за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії приватного виконавця Булахевича С.В., прийняті під час виконання виконавчого листа, виданого 22 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі №2-2337/11 та набрання рішенням законної сили.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її до апеляційного суду та посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить її скасувати у повному обсязі.

Вказує, що клопотання про зупинення провадження у справі не призначалось до розгляду. Учасники справи не були поінформовані про надходження такого клопотання до суду, були позбавлені права надати відзив на таке клопотання та інших процесуальних прав. Саме клопотання, його наявність та файли-додатки в системі електронний суд не відображені. Таким чином, судом порушено ст. 8, 12 ЦПК України.

Також судом в порушення ч. 3 ст. 260, ч.1, ч.5 ст. 263 ч. 6 ст. 253 ЦПК України, не зазначено в оскаржуваній ухвалі в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення по суті іншої справи - обґрунтування суду відсутнє повністю як таке.

При цьому посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц, відповідно до якої «для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.»

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 02.06.2022 року у справі № 333/6292/20б від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, предметом розгляду справи №2-2337/11 є питання про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 жовтня 2019 року ВП№60423345 у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не має відношення до встановлення дотримання порядку проведення електронних торгів у справі №487/6546/21, а відтак ніяким чином не впливає на можливість її розгляду.

За такого, на його думку, судом також порушено пункт 6 частин 1 статті 251 ЦПК України, яка встановлює, що «суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Відзиви на апеляційну скаргу на час розгляду справи апеляційним судом від учасників справи не надходило.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована необхідністю зупинення провадження у цій справі до розгляду іншої цивільної справи №2-2337/11, та прийняття рішення по справі про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 25жовтня 2019 року ВП№60423345 у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Поряд з цим, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 вересня 2023 року у справі №588/1156/21 звернув увагу, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову цієї справи 487/6546/21 є визнання недійсними: проведення електронних прилюдних торгів, які відбулися 02 березня 2020 року з сайту продажу арештованого майна "СЕТАМ" по реалізації квартири АДРЕСА_2 , акту про реалізацію предмету іпотеки від 19 квітня 2021 року, свідоцтва, виданого 30 червня 2021 року ОСОБА_1 про придбання спірної квартири, скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 , витребування у ОСОБА_1 спірної квартири.

Водночас, предметом розгляду справи № 2-2337/11 (провадження 4-с/487/37/20) за скаргою ОСОБА_2 є визнання неправомірними рішення приватного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-2337/11, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 22 грудня 2018 року, постанов про арешт майна боржника від 25 та 30 жовтня 2019 року, постанов про опис майна та арешт майна боржника від 04 грудня 2019 року, постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 19 грудня 2019 року; визнання неправомірними дії приватного виконавця про передачу на реалізацію нерухомого майна належного боржникові, зобов`язання зняття з реалізації цього майна.

Виходячи із наведеного, колегія суддів, проаналізувавши предмети спорів у справах, згідно поданих доказів, дійшла висновку про те, що відсутні підстави для зупинення розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевича С.В., Державного підприємства "СЕТАМ", ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведення цих торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна, оскільки наявні у цій справі докази цілком дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції помилково вважав неможливим вирішення спору до розгляду справи №2-2337/11. У цьому випадку встановлення підстав недійсності електронних торгів не пов`язано зі встановленням у справі №2-2337/11 преюдиційних фактів, з якими пов`язана об`єктивна неможливість вирішення по суті спору у справі №487/6564/21.

Більш того, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував, у чому на його думку полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у цій справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору.

Таким чином, колегія суддів встановила, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-2337/11, так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У пункті 10 частини 3 статті 2 ЦПК України закріплено такий основний принцип цивільного судочинства, як розумність строків розгляду справи судом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2023 року у справі № 380/7845/21, необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

За матеріалами справи, вказаний позов надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва 13 вересня 2021 року. Ухвалою цього ж суду від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19 жовтня 2021 року. Після чого справа до розгляду призначалася неодноразово, але по суті спору жодного разу не слухалася.

Зважаючи на викладене, колегія суддів звертає увагу, що інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований на шкоду іншим учасникам справи, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства, а також порушувати вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції свої висновки щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у цій справі належним чином не мотивував, не зазначив, яких саме доказів не вистачає суду для прийняття судового рішення та не зазначив встановлення, яких саме обставин у цій справі неможливе до розгляду іншої справи по суті, та дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2024 року про зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2024 року.