1Справа № 331/24/22 4-с/335/20/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про залишення скарги без руху
19 квітня 2024 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області Манделюка Дениса Петровича у виконавчому провадженні № 73046203,
19.04.2024 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області Манделюка Дениса Петровича у виконавчому провадженні № 73046203, заінтересована особа ОСОБА_2 .
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що скаргу слід залишити без руху з таких підстав.
За змістом частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК (нині ст. 185 чинного ЦПК).
Таким чином, оскільки розділом VII ЦПК України не передбачено вимог до оформлення скарги, тому в даному випадку підлягають застосуванню загальні вимоги, передбачені ст.ст. 175177 ЦПК України щодо позовної заяви з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 447449 ЦПК України.
Згідно з положеннями частини 3 статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Так, відповідно до частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Згідно із частиною 2 цієї статті, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Скарга направлена до суду поштою 18.04.2024.
Оскаржувані дії державного виконавця вчинені у момент винесення постанови від 29.02.2024 про закінчення виконавчого провадження.
При цьому, у скарзі не зазначено, коли саме ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав внаслідок винесення вказаної постанови державним виконавцем, не зазначено дати отримання постанови. Також скарга не містить інформації, чи має доступ ОСОБА_1 до Автоматизованої системи виконавчих проваджень за наданим йому ідентифікатором, та чи мав він змогу дізнатися про винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови через вказану систему.
При цьому, слід звернути уваги, що предметом скарги є не лише скасування цієї постанови, а й оскарження дій державного виконавця з її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як зауважено у пункті 16 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Відтак, заявникові, в разі пропуску вказаного строку, слід подати клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.
За таких обставин, доходжу висновку, що скаргу слід залишити без руху із наданням заявникові строку для усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку із зазначенням відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 447449 ЦПК України, суддя
Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області Манделюка Дениса Петровича у виконавчому провадженні № 73046203 залишити без руху.
Надати заявникові строк для усунення недоліків скарги шляхом надання клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку із зазначенням відповідних доказів, 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків скарга буде повернута без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова