Справа № 139/226/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Слободянюк О.С.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Солоненка Б.М. звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вона являється спадкоємицею за заповітом після смерті батька. Спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в нотаріальній конторі не в змозі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20.03.2024 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження.

18.04.2024 позивач в підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Солоненко Б.М. подав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача (а.с.57-58).

Відповідач копію ухвали від 20.03.2024 та доданих до неї матеріалів отримав 21.03.2024, однак відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.56).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_2 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до складу якого входить в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Вартість даного будинку становить 153850 гривень (а.с.49).

При житті, 03 червня 2009 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповів вищезазначений житловий будинок та грошові вклади в Ощадному банку своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 19-20).

Згідно довідки КП Могилів-Подільське МБТІ №243 від 24.10.2023 право власності на даний житловий будинок станом на 21.12.2012 не зареєстровано (а.с.38).

Факт належності будинку спадкодавцеві, його вартість та технічний стан підтверджується архівним витягом із рішення виконкому Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області №13 від 25 червня 1971 року, яким надано дозвіл на побудову житлового будинку гр. ОСОБА_2 на присадибній ділянці виділеній загальними зборами колгоспників сільськогосподарської артілі «Наша Перемога» в селищі Муровані Курилівці» (а.с.41), актом обстеження житлового будинку від 01.03.1978 (а.с.42-43), наказом №10 від 27.02.2024 про приведення у відповідність адреси об`єкту нерухомого майна (а.с.46), технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 22-27), відміткою про проведене технічне обстеження від 16.08.2023 (а.с.28), витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.29-37), висновком про вартість об`єкта оцінки (а.с.49).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом (а.с.19-20), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23.01.2024, яке набрало законної сили 23.02.2024 (а.с.14-18), свідоцтвом про народження (а.с.11), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.12), довідкою Мурованокуриловецької селищної ради №1038 від 25.10.2023 (а.с.13) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_2 , яка має право на спадкування. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки селищного голови Мурованокуриловецької селищної ради №1038 від 25.10.2023, слідує, що ОСОБА_2 на день смерті проживав та був зареєстрований: АДРЕСА_1 . На день смерті з ним були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76051429 від 01.03.2024, приватним нотаріусом Могилів-Подільського нотаріального округу заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.48).

Таким чином, позивачка єдина спадкоємиця за заповітом на належний спадкодавцеві житловий будинок, яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Разом з тим, 01 березня 2024 року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Доля Т.І., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів.

Однак, незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, суд вважає, що позов є підставним з огляду на наступне.

Так, як вбачається з характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.27) останні були побудовані з 1975 по 1989 роки.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05.08.1992 і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями державними приймальними або державними технічними;

- по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України у листі № 40-12-2409 від 01.09.2011, не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.

В даному випадку, спірний житловий будинок було побудовано при наявності дозволу на його будівництво на присадибній земельній ділянці в селищі Муровані Курилівці (а.с.41).

Первинна технічна інвентаризація житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами була проведена 22.03.1978 року (а.с.39).

Згідно проведеного Технічного обстеження спірного будинку від 16.08.2023 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с. 28, 29-37).

Наказом №10 Мурованокуриловецької селищної ради від 27.02.2024 (а.с.46,47) приведено у відповідність адресу об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 , замість старої адреси: АДРЕСА_2 .

Відповідні відомості щодо адреси вище вказаного об`єкта нерухомого майна внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.47).

Таким чином, суд вважає встановленим, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є завершеним будівництвом та належав ОСОБА_2 .

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, після смерті ОСОБА_2 .

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1538 грн. 50 коп. (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1223, 1267-1269 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (літ. «А» - житловий будинок, який складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею 48,7 кв.м.; прибудови до будинку літ. «А1», загальною площею 87,0 кв.м.; ганку літ. «а», козирка літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сарая прибудови літ. «Б1», погріба літ. «Б2», літнього душу-вбиральні літ. «В», відмостки «І», криниці №1, воріт №2, огорож №3,4,5),що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45.

Рішення складено 18.04.2023.

Суддя: