ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 621/2677/21

провадження № 61-6634св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 30 березня 2023 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Маміної О. В., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке на момент смерті особисто належало йому, а також на частку у спільному майні подружжя, яке було придбано ним у шлюбі з ОСОБА_3 . Крім того, спадкодавець ОСОБА_4 є засновником та кінцевим бенефіциаром Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Лідіс» (далі - ТОВ «НВП Лідіс»), розмір статутного капіталу якого становить 29 000,00 грн, та одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісма-Екопром» (далі - ТОВ «Ісма-Екопром»), розмір внеску спадкодавця до статутного фонду становить 345 000,00 грн. На випадок своєї смерті батько не залишив заповіт.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлого є його донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_6 , батько ОСОБА_7 та мати ОСОБА_8 .

У встановлений законом шестимісячний строк позивачка, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуєвої О. Д. із заявами про прийняття спадщини.

Інші спадкоємці першої черги за законом - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали до нотаріуса заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 . Після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус не тільки не видав їй зазначений документ, а й не здійснив необхідних дій для встановлення обсягу спадкового майна та витребування відповідних документів на підтвердження права власності на це майно. Оскільки вона є донькою спадкодавця від першого шлюбу, всі оригінали правовстановлюючих документів на належне батькові майно знаходяться у його другої дружини - ОСОБА_3 , яка навмисно затягує процес оформлення спадщини, не надає нотаріусу всі наявні в неї документи, чим порушує її право на володіння, користування й розпорядження належною часткою спадкового майна.

До отримання в установленому законом порядку свідоцтва на право на спадщину, вона надала нотаріально посвідчену згоду про призначення ОСОБА_3 управителем спадщини, скориставшись якою, остання зняла всі грошові кошти з банківських рахунків, що належали батькові на момент смерті і мали бути розділені між всіма спадкоємцями. Враховуючи, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після померлого батька ОСОБА_4 , вона має право на володіння, користування й розпорядження своєю часткою спадкового майна, а відповідач не надає всі необхідні правовстановлюючі документи на майно, нотаріус позбавлений можливості оформити свідоцтво про право на спадщину.

Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 64,0 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_1 ;

- 1/6 частину садового будинку, загальною площею 84,1 кв. м, що знаходиться за адресою: корп. АДРЕСА_2 ;

- 1/12 частину житлового будинку, загальною площею 73,4 кв. м, з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_3 ;

- 1/18 частину квартири, площею 40,6 кв. м, що знаходиться за адресою: кв. АДРЕСА_4 ;

- 1/30 частину квартири, що знаходиться за адресою: кв. АДРЕСА_5 ;

- 1/12 частину земельної ділянки, площею 0,0278 га, кадастровий номер: :07:047:0019, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_6 .

- 1/12 частину житлового будинку, загальною площею 117,2 кв. м з надвірними будівлями й спорудами що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_6 ;

- 1/6 частину автомобіля Мersedes-Benz, 2004 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;

- 1/6 частку у статутному капіталі ТОВ «НВП Лідіс»;

- 1/6 частку внеску спадкодавця до статутного капіталу ТОВ «Ісма-Екопром».

Також, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/6 частину грошових коштів, які перебували на банківських рахунках, відкритих на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк») та Акціонерному товаристві «Ощадбанк» (далі - «Ощадбанк»), в розмірі 4 657,99 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2022 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 64,0 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_1 ;

- 1/6 частину садового будинку, загальною площею 84,1 кв. м, що знаходиться за адресою: корп. АДРЕСА_2 ;

- 1/12 частину житлового будинку, з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_3 ;

- 1/18 частину квартири, площею 40,6 кв. м, що знаходиться за адресою: кв. АДРЕСА_4 ;

- 1/30 частину квартири, що знаходиться за адресою: кв. АДРЕСА_5 ;

- 1/12 частину земельної ділянки, площею 0,0278, кадастровий номер: :07:047:0019, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_6 .

- 1/12 частину житлового будинку, загальною площею 117,2 кв. м з надвірними будівлями й спорудами що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_6 ;

- 1/6 частину автомобіля Мersedes-Benz, 2004 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;

- 1/6 частку у статутному капіталі ТОВ «НВП Лідіс»;

- 1/6 частку внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу ТОВ «Ісма-Екопром».

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/6 частину грошових коштів, які перебували на банківських рахунках, відкритих на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Укрсиббанк» та АТ «Ощадбанк», в розмірі 4 657,99 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_4 заповіту на випадок своєї смерті не складав, отже, спадкоємцями першої черги за законом є: його дружина - ОСОБА_3 та діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуєвої О. Д. з заявами про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом відмовилися в установленому порядку від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 .

Таким чином, позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, розмір якої, з урахуванням кількості спадкоємців за законом, становить 1/6 частину.

Відповідачі обсяг спадщини і розмір частки позивача не оскаржували, докази на спростування позовних вимог не подали, однак вважали позовну заяву поданою передчасно, та просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Проте, причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування є неможливість оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, невчинення нотаріусом жодних дій зі встановлення обсягу спадщини, неподання ОСОБА_3 нотаріусу вказаних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, і водночас одноосібне розпорядження останньою грошовими коштами з рахунків спадкодавця.

Такі дії відповідачів спричиняють шкоду інтересам позивачки та порушують її гарантоване Конституцією України право володіти, користуватися й розпоряджатися належною їй часткою спадкового майна.

За таких обставин суд вважав, що позивачка довела наявність умов для отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Представник відповідача в судовому засіданні не оспорював набуття ОСОБА_3 права власності на будинок та земельну ділянку за адресою: будинок АДРЕСА_6 , у період перебування у шлюбі із спадкодавцем, а тому згідно з нормами сімейного законодавства ОСОБА_4 на момент його смерті належала 1/2 частина зазначеного майна, яке також входить до складу спадщини.

Згідно з матеріалами спадкової справи всі спадкоємці за законом, окрім ОСОБА_2 , надали згоду на призначення управителем спадщини до отримання ними свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_3 , що узгоджується з твердженням ОСОБА_1 про самостійне розпорядження останньою грошовими коштами з рахунків спадкодавця після його смерті, які мають бути розподілені між всіма спадкоємцями.

Разом з тим, спадкування права на частку у статутному капіталі ТОВ надає спадкоємцеві правову можливість отримати вартість успадкованої частки, яка визначається на час відкриття спадщини, або стати учасником товариства після здійснення у повному обсязі права на спадкування.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на спадкування 1/6 частини внеску спадкодавця ОСОБА_4 до статутного капіталу ТОВ «Ісма Екопром» та 1/6 частку статутного капіталу ТОВ «НВП Лідіс».

Постановою Харківського апеляційного суду від 30 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , задоволено.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. В позові ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 362,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачка не надала доказів звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та письмової відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, підстави для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування відсутні.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року заяву ОСОБА_10 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 , задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн, понесених витрат на правничу (правову) допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 30 березня 2023 року, у якій просила її скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу заявник мотивувала тим, що суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 636/4329/16-ц та від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006.

ОСОБА_1 зазначила, що причиною її звернення до суду є неможливість оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, невчинення нотаріусом жодних дій зі встановлення обсягу спадщини, неподання ОСОБА_3 до нотаріуса документів на нерухоме майно, і водночас одноосібне розпорядження останньою грошовими коштами з рахунків спадкодавця.

Нотаріус у листі від 16 червня 2021 року фактично відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Такі дії нотаріуса є перешкодою для неї в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку. Всі правовстановлюючі документи на нерухоме майно та транспортні засоби знаходяться у володінні ОСОБА_3 і вона умисно не подає їх до спадкової справи. При цьому нотаріус ухиляється від витребування всіх необхідних документів для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, апеляційний суд безпідставно стягнув з неї витрати на правничу (правову) допомогу.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

У серпні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Касаційне провадження за касаційною відкрито з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області 25 березня 2005 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (т. 1, а. с. 10).

06 жовтня 2012 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 112 від 06 жовтня 2012 року (т. 1, а. с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 , виданого Комсомольським р/с Готвальдівського району Харківської області 01 березня 1985 року, актовий запис № 59, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (т. 1, а. с. 78, зворотній бік).

Згідно із свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_5 , виданого Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 28 травня 2021 року, батько позивачки - спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 18277 від 17 листопада 2020 року (т. 1, а. с. 12, 71).

На день своєї смерті ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія НОМЕР_6 , виданого 10 січня 1997 року Комсомольською с/р Зміївського району Харківської області, актовий запис № 01 від 10 січня 1997 року (т. 1, а. с. 74).

З матеріалів спадкової справи № 15/2020 ОСОБА_4 , заведеної 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чуєвою О. Д. випливає, що 01 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 70).

Інформація про відкриття спадкової справи внесена до спадкового реєстру за № 66849886 від 01 грудня 2020 року (т. 1 а. с. 72).

Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 62688659 від 01 грудня 2020 року, заповіти чи спадкові договори спадкодавцем ОСОБА_4 не укладалися (т. 1, а. с. 73).

Батько спадкодавця - ОСОБА_7 07 грудня 2020 року звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_4 на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_3 , а також надав згоду на її призначення управителем спадщини (т. 1, а. с. 74, зворотний бік, а. с. 75).

Мати спадкодавця - ОСОБА_8 07 грудня 2020 року звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_4 на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_3 , а також надала згоду на її призначення управителем спадщини (т. 1, а. с. 76-77).

08 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , в якій одночасно заперечував проти призначення ОСОБА_3 управителем спадщини (т. 1, а. с. 78-79).

23 грудня 2020 року донька спадкодавця - ОСОБА_6 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_3 , а також надала згоду на її призначення управителем спадщини (т. 1, а. с. 80-81).

07 грудня 2020 року ОСОБА_1 надала згоду на призначення управителем спадщини після померлого батька ОСОБА_4 його дружини - ОСОБА_3 , яка посвідчена приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Сапком І. М. (т. 1, а. с. 82).

12 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 83-85).

Відповідно до відповідей на запит приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуєвої О. Д. до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», АТ «ОТП Банк», АТ «Сбербанк», АТ «Банк Форвард», АТ «Райффайзен Банк Аваль», відкриті грошові рахунки, заощадження з належними відсотками у вказаних банках на ім`я ОСОБА_4 , відсутні (т. 1, а. с. 86-91).

Згідно з відповіддю на запит приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуєвої О. Д. до АТ «Державний ощадний банк України» у банку наявні грошові рахунки на ім`я ОСОБА_4 , відкриті: у ТВБВ № НОМЕР_7 , сума залишку - 0 грн; у ТВБВ № 10020/0463, сума залишку - 151,45 грн (т. 1, а. с. 88).

01 червня 2021 року позивачка звернулася з письмовою заявою до приватного нотаріуса Чуєвої О. Д., в якій просила отримати і надати їй інформацію щодо складу спадкового майна, в тому числі нерухомого майна, транспортних засобів, банківських вкладів, що були зареєстровані на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , а також надати перелік документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину (т. 1, а. с. 92-93).

16 червня 2021 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О. Д. надіслала відповідь на звернення позивачки, у якій з посиланням на норми законодавства про нотаріат зазначено, що вчинення нотаріальних дій не допускається за відсутності учасників або їх уповноважених представників. Крім того, посилаючись на принципи очності нотаріального процесу та нотаріальної таємниці, зазначено про необхідність особистої присутності для отримання вказаної інформації (т. 1, а. с. 94-98).

Інші відомості щодо наявності у ОСОБА_4 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-якого рухомого чи нерухомого майна в матеріалах спадкової справи відсутні.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 на момент смерті входив до складу учасників (засновників) ТОВ «Ісма-Екопром», , розмір статутного капіталу 2 300 000,00 грн, розмір особистого внеску спадкодавця ОСОБА_4 до статутного капіталу товариства становить 345 000,00 грн (т. 1, а. с.13-16).

Згідно з витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 на момент смерті був учасником (засновником) ТОВ «НВП Лідіс», , розмір статутного капіталу 29 000,00 грн (т. 1, а. с.17-20).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 271822704 від 26 серпня 2021 року, на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 зареєстровані:

- садовий будинок, загальною площею 84,1 кв. м, літ. А-2, розташований за адресою: корп. АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 0,0248 га, кадастровий номер :01:001:0527, право власності на який зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішним Є. В. 08 вересня 2020 року, реєстровий номер 630;

- житловий будинок, розташований за адресою: буд. АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок, розташований за адресою: буд. АДРЕСА_1 ;

- квартира, розташована за адресою: кв. АДРЕСА_4 ;

- квартира, розташована за адресою: кв. АДРЕСА_5 (т. 1, а. с. 197).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ОСОБА_4 станом на момент смерті на праві приватної власності належав легковий автомобіль Mersedes-Benz 109D, 2004 року випуску, білого кольору, зареєстрований на ім`я спадкодавця 22 листопада 2013 року (т. 1, а. с. 99-100).

Згідно з відповіддю АТ «Укрсиббанк», наданої на виконання ухвали суду від 21 грудня 2021 року, станом на 16 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_4 відкрито рахунки:

- НОМЕР_8 , гривня, залишок станом на 16 листопада 2020 року складав 17 458,45 грн; станом на 25 січня 2022 року - 3,26 грн;

- НОМЕР_9 , євро, залишок станом на 16 листопада 2020 року - 50 євро, станом на 25 січня 2022 року - 0 євро;

- НОМЕР_10 , долар США, залишок станом на 16 листопада 2020 року - 1 259,70 дол. США, станом на 25 січня 2022 року - 0 дол. США (т. 1, а. с. 129).

Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду від 21 грудня 2021 року, станом на 16 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_4 відкрито рахунки:

- НОМЕР_11 , гривня, залишок станом на 16 листопада 2020 року складав 0 грн; станом на 01 лютого 2022 року - 0 грн;

- НОМЕР_12 , гривня, залишок станом на 16 листопада 2020 року становив 5 029,91 грн; станом на 01 лютого 2022 року - 11,94 грн;

- НОМЕР_13 , депозит, гривня, залишок станом на 16 листопада 2020 року становив 3 327,96 грн; станом на 01 лютого 2022 року - 3 574,14 грн;

- НОМЕР_14 , депозит, гривня, залишок станом на 16 листопада 2020 року становив 418,29 грн; станом на 01 лютого 2022 року - 424,33 грн (т. 1, а. с. 146).

Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 271824396 від 26 серпня 2021 року випливає, що ОСОБА_3 в період шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_4 придбано житловий будинок, розташований за адресою: буд. АДРЕСА_6 , що зареєстрований на ім`я відповідача, а також земельна ділянка, розташована за цією ж адресою, кадастровий номер :07:047:0019 (т. 1, а. с. 198-199).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою (частина перша статті 1285 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - доуповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК України).

Відмовивши у позові суд апеляційної інстанції зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що у матеріалах справи немає відомостей про відмову нотаріусом у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а відповідь нотаріуса від 16 червня 2021 року на звернення позивачки не є відмовою у вчиненні нотаріальної дії, а є роз`ясненням щодо її клопотання (т.1, а. с. 94-98).

Встановивши обставини справи та оцінивши докази у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за наявності умов для оформлення спадкових прав нотаріусом і відсутності відмови останнього у вчиненні відповідної нотаріальної дії, зокрема, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, є передчасним, що є підставою відмови в позові.

Верховний Суд зауважує, що право особи на оскарження судового рішення є однією із складових права на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Водночас згідно з цивільним процесуальним законом оскарження судового рішення в суді касаційної інстанції вимагає від заявника належного обґрунтування касаційної скарги.

Верховний Суд зазначає, що зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину. У матеріалах справи не має відомостей про відмову нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивачка не надала суду доказів того, що нотаріус відмовив їй у видачі цього свідоцтва, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки такий є передчасним.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006, від 21 лютого 2021 року в справі № 392/1213/17, від 12 січня 2023 року у справі № 299/2447/21.

У касаційній скарзі позивачка посилається на те, що у листі від 16 червня 2021 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Проте не виклала аргументів з урахуванням підстав касаційного оскарження (частина друга статті 389 ЦПК України) на спростування відповідного висновку суду апеляційної інстанції. Такі дії нотаріуса є перешкодою для неї в оформленні своїх спадкових прав у нотаріальному порядку. Всі правовстановлюючі документи на нерухоме майно та транспортні засоби знаходяться у володінні ОСОБА_3 і вона умисно не подає їх до спадкової справи. При цьому нотаріус ухиляється від витребування всіх необхідних документів для видачі їй свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з матеріалами справи 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 83-85).

01 червня 2021 року позивачка звернулася з письмовою заявою до приватного нотаріуса Чуєвої О. Д., в якій просила отримати і надати їй інформацію щодо складу спадкового майна, в тому числі нерухомого майна, транспортних засобів, банківських вкладів, що були зареєстровані на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , а також надати перелік документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину (т. 1, а. с. 92-93).

16 червня 2021 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О. Д. надіслала відповідь на звернення позивачки, у якій з посиланням на норми законодавства про нотаріат зазначила, що вчинення нотаріальних дій не допускається за відсутності учасників або їх уповноважених представників. Крім того, посилаючись на принципи очності нотаріального процесу та нотаріальної таємниці, зазначила про необхідність особистої присутності для отримання вказаної інформації (т. 1, а. с. 94-98).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції надав належну оцінку відповіді нотаріуса від 16 червня 2021 року, в якій не зазначено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів або відмову у вчиненні нотаріальних дій. Нотаріус роз`яснила, що вчинення нотаріальних дій не допускається за відсутності учасників або їх уповноважених представників.

Матеріали справи не містять доказів того, що нотаріус ухиляється від витребування всіх необхідних документів для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину, а дії нотаріуса є перешкодою для неї в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку.

Ураховуючи встановлені належним чином апеляційним судом фактичні обставини у справі на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов правильного висновку про відмову в позові ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 636/4329/16-ц та від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006 є безпідставними, оскільки висновки суду апеляційної інстанції у справі, що переглядається, не суперечать наведеним висновкам у постановах Верховного Суду, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

Верховний Суд не оцінює доводи касаційної скарги, що апеляційний суд безпідставно стягнув з позивачки витрати на правничу (правову) допомогу, оскільки ОСОБА_1 не оскаржила додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі, проте встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного суду від 30 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська