Справа № 592/5837/24
Провадження № 2-з/592/17/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Суми Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич О.М., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ОРЕГОН» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів, пені та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаним позовом, одночасно також було подано заяву про забезпечення цього позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить:

-ухвалити рішення, котрим стягнути з АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 668 716,62 грн.;

-стягнути з АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН» на користь ОСОБА_1 додатково суму коштів в розмірі завдатку, а саме 668 716,62 грн.

-стягнути з АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

-стягнути з АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 282000,00 грн.

На підставі ч.5 ст. 28 ЦПК України справу слухати в Ковпаківському районному суді м. Суми за місцем проживання позивача, так як вважає, що згідно ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» були порушені відповідачем його права як споживача щодо умов договору про виконання робіт (надання послуг), а саме 04.03.2021р. між ОСОБА_1 та АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН» було укладено попередній договір №С3.06.1.069 купівлі-продажу квартири за адресою : АДРЕСА_1 , секція 6,1-кімнатна квартира за №28, 4 поверх, проектна площа 52,03 кв.м., який не був виконаний.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 Великої Палати Верховного суду зазначено, що: «7.20. У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

7.21. За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.»

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, предметом заявленого позову є стягнення грошових коштів в сумі 668 716,62 грн., яка була сплачена позивачем на користь відповідача, як 100% вартість проектної площі квартири в розмірі 52,03 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , тобто є сумою коштів, що забезпечує виконання всього зобов`язання в повному обсязі як стверджує позивач. Тобто позов заявлений з приводу нерухомого майна, яке оформлене попереднім договором купівлі-продажу квартири від 04.03.2021 року згідно об`єкта будівництва, розташованого на території Зарічного району м. Суми.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

За нормами ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Оскільки питання у цій справі стосуються нерухомого майна, позов підлягає вирішенню за правилами виключної підсудності, то справу № 592/5837/24 (провадження 2/592/1453/24) (разом із заявою про забезпечення позову провадження 2-з/592/17/24 ) слід передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) за місцезнаходженням нерухомого майна до Зарічного районного суду м. Суми.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 187 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 592/5837/24 (провадження 2/592/1453/24 та провадження 2-з/592/17/24 ) за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ОРЕГОН» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів, пені та моральної шкоди- передати на розгляд за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Катрич