УХВАЛА

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 932/2973/20

провадження № 61-5295ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Щетілова Ольги Валеріївна, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Щетілова О. В., про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

У іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 рокузалишено без змін.

У лютому 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху. Запропоновано заявнику надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та докази на підтвердження причини такого пропуску, доплатити судовий збір та надати докази відповідності такої сплати.

У березні 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, а саме: копію звіту про оцінку ринкової вартості нерухомості та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, оскільки судовий збір сплачено не в повному обсязі та не надано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження зі зазначенням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення та докази на підтвердження причини такого пропуску

Роз`яснено заявникові, що повернення касаційної скарги не

перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (провадження

№ 61-2719ск24).

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 рокуу зазначеній справі.

Вдруге подана касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав.

За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2024 року існувати не перестали, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, вдруге подав касаційну скаргу із заявою про поновлення строку, проте без доказів на підтвердження причини такого пропуску. Такі дії можуть свідчить про те, що заявник намагається отримати протилежну оцінку обставин, які Верховний Суд у цій справі вже визнав підставою для повернення попередньо поданої скарги.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 28 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,не навів та Верховний Суд їх не встановив.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Оскільки представником заявника при зверненні друге до Верховного Суду із касаційною скаргою на ті самі судові рішення не було усунуто обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2024 року (провадження

№ 61-2719ск24), вдруге подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун