провадження №: 2/752/868/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Конюшко Д.Б., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, згідно з яким просив суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пеню у розмірі 764,10 грн, 3% річних у розмірі 2039,51 грн та інфляційні втрати у розмірі 9728,77 грн; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.07.2019 року ОСОБА_1 як страхувальник і вигодонабувач та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» як Страховик уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» № 011007- 2111-1000061 зі строком дії з 14.07.2019 року по 13.07.2020 року, відповідно до умов якого, були застраховані майнові інтереси Позивача, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 . 15.11.2019 року в с. Чубинське Бориспільського р-н, Київської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП вказаний застрахований транспортний засіб, отримав значні механічні пошкодження, а Позивачу були спричинені істотні матеріальні збитки.

року, в день настання ДТП, на виконання вимог Договору, Позивач подав Страховику Заяву-повідомлення про настання страхового випадку. 19.12.2019 року Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 16796,90 грн. На виконання умов договору, за замовленням Позивача в СТО «Тойота Центр Київ» ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД» був здійснений розрахунок, за результатами якого був виставлений Рахунок-фактура № від 21.11.2019 року на загальну суму 63765,52 грн. Також додатково, з метою визначення дійсного розміру матеріального збитку транспортного засобу «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , Позивач звернувся до СОД ТОВ «Клевер Експерт» (оцінювач ОСОБА_2 ), який здійснив оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. Згідно Висновку № 767/12-19 від 02.01.2020 року вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 50570,89 грн. Таким чином, не погоджуючись з виплатою страхового відшкодування у розмірі, що є меншим від дійсної вартості матеріального збитку завданого Позивачу, і менше від того страхового відшкодування, на отримання якого він має право, останній звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування. Рішенням Еолосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2022 року у справі №759/13772/20, вимоги Позивача були задоволені частково і стягнуто з Відповідача на користь Позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 25555,10 грн та 840,80 грн судового збору. Відповідно до Платіжного доручення №5231 від 18.08.2022 року з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь Позивача сплатило страхове відшкодування у розмірі 25555,10 грн.

Оскільки, на думку Позивача, страхове відшкодування у розмірі 25555,10 грн було виплачене зі значним простроченням, Позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Голосїївського районного суду м. Києва від 07.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

У квітні 2023 року Відповідач подав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що Відповідач не погоджується із вказаними вимогами, вказує на те, що Позивач вводить в суд в оману, адже, Київський апеляційний суд своєю Постановою від 15.12.2022 року у справі №759/13772/20, скасував рішення суду першої інстанції, та прийняв нове, яким стягнув з Відповідача на користь Позивача 15904,60 грн страхового відшкодування, а не 25555,10 грн. Крім того, Відповідач посилається на несправедливість таких вимог, позаяк така невиплата відбулася з поважних причин.

У травні 2023 року Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що зі сторони Позивача не було жодних дій, які б свідчили про те, що він вводить, як стверджує Відповідач, суд в оману. Так, Постанова Київського апеляційного суду, яка змінила рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року у справі №759/13772/20 була оприлюднена лише 22.12.2022 року, в той час, як Позивач подав позов про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат вже 24.10.2022 року - тобто за 2 місяці до того, як рішення суду апеляційної інстанції було оприлюднено та набрало законної сили. Отже, Позивач діяв цілком добросовісно, коли заявляв вимоги до Відповідача з розрахунку на підставі сум наведеному у рішенні Голосїївського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року у справі № 759/13772/20. Крім того, Позивач вказує на недоречність посилань Відповідача на несправедливий характер вимог, адже Відповідач умисно занизив суму страхового відшкодування більш ніж у 2 рази і виплатив решту лише через 2,5 роки у примусовому порядку.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, зазначає наступне.

Судом встановлено, 11.07.2019 Позивач як страхувальник і вигодонабувач та Відповідач як Страховик уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» №-1000061 зі строком дії з 14.07.2019 року по 13.07.2020 року, відповідно до умов якого, були застраховані майнові інтереси Позивача, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_4 .

15.11.2019 в с. Чубинське Бориспільського р-н, Київської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаний застрахований транспортний засіб, отримав значні механічні пошкодження, а Позивачу були спричинені істотні матеріальні збитки.

15.11.2019, в день настання дорожньо-транспортної пригоди, на виконання вимог Договору, Позивач подав Страховику Заяву-повідомлення про настання страхового випадку.

Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 16796,90 грн.

Згідно роз`яснень Страховика, наданих у листі про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування від 06.12.2019, розмір вказаної виплати був визначений на підставі даних отриманих за допомогою програмного комплексу «Audatex», що прямо суперечить положенням Договору.

Згідно п.7.5. Договору, порядок визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі документів, наданих авторизованою (гарантійною) СТО.

Відповідно до п.9.11.1. Умов страхування, документи, що підтверджують вартість відновлювального ремонту/матеріального збитку, які обираються Страховиком за одним з нижченаведених варіантів (з урахуванням умов обраної Страхувальником програми страхування та з урахуванням умов п.7.5. Договору): документи СТО, які підтверджують необхідні витрати на відновлювальний ремонт застрахованого ТЗ, а саме: рахунки- фактури, ..., із зазначенням переліку відновлювальних робіт, їх вартості, вартості деталей, що заміняються та інше.

На виконання зазначених умов, за замовленням Позивача в СТО «Тойота Центр Київ» TOB «АВТОСАМІТ ЛТД» був здійснений розрахунок, за результатами якого був виставлений Рахунок-фактура № від 21.11.2019 на загальну суму 63765,52 грн.

Також додатково, з метою визначення дійсного розміру матеріального збитку транспортного засобу «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , Позивач звернувся до СОД ТОВ «Клевер Експерт» (оцінювач ОСОБА_2 ), який здійснив оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу.

Згідно Висновку № 767/12-19 від 02.01.2020 вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 50570,89 грн.

Таким чином, не погоджуючись з виплатою страхового відшкодування у розмірі, що явно є меншим від дійсної вартості матеріального збитку завданого Позивачу, і значно менше від того страхового відшкодування, на отримання якого він має право, той звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2022 у справі №759/13772/20, вимоги Позивача були задоволені частково і стягнуто з Відповідача на користь Позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 25 555,10 грн та 840,80 грн судового збору.

Відповідно до Платіжного доручення №5231 від 18.08.2022 з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь Позивача сплатило страхове відшкодування у розмірі 25555,10 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.12.2022 у справі №759/13772/20, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2022 змінено в частині визначення розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача та в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави.

Суд вирішив стягнути Відповідача на користь Позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 15904,60 грн.

Позивач вважає, що оскільки відповідач не здійснив йому виплату суми страхового відшкодування в строк встановлений Договором страхування, то він зобов`язаний сплатити останньому за прострочення виконання зобов`язання пеню та три відсотки річних.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування».

У силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до п.10.18.1. Договору страхування, Страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування і складає страховий акт протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання Страховиком всіх належним чином оформлених документів, необхідних для встановлення причин, обставин та наслідків родії, що має ознаки страхового випадку, та визначення розміру завданих збитків (згідно з Розділом 9 до Додатку до Договору), а також документів, отриманих Страховиком в процесі розслідування страхового випадку (випадку, що має ознаки страхового).

Згідно п. 10.18.2. Договору страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється не пізніше 10 (десяти) робочих днів від дати складання Страховиком страхового акта.

У відповідності до п.7.5.3. Договору страхування, Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором та умовами цього Додатку до Договору строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний календарний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період.

Відповідно до п.12.4. Договору страхування, Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний календарний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період.

Крім того, як передбачено ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує практику Верховного Суду. У постанові від 25.09.2019 по справі № 757/26834/15 Верховний Суд вказує наступне: «Оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, суди дійшли обґрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України і стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Встановивши прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 93417,00 грн тривалістю 514 днів, а саме: з 07.01.2014 (перший день прострочення виконання грошового зобов`язання) до 04.06.2015 (момент повного виконання грошового зобов`язання), суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано встановили розмір стягнень у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат, передбачених ст.625 ЦК України, оскільки такі розрахунки були проведені з дотриманням вимог законодавства. Таким чином, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів на підставі ст.625 ЦК України у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат, правильно визначилися зі спірними правовідносинами, обґрунтовано встановили період, за який підлягає стягнення за прострочення грошового зобов`язання, та розмір такого стягнення». «Суд також відхиляє доводи касаційної скарги про те, що обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування виник у відповідача на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 05.02.2015 року, оскільки підставою позову є невиплата страхового відшкодування, а не прострочення виплати за рішенням суду, а тому початковим моментом прострочення виконання відповідачем зобов`язання є 07.01.2014 року (день, коли страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору)».

Аналогічні правові позиції були висловлені Верховним Судом у Постанові від 19.02.2020 по справі № 758/16044/16-ц, в Постанові від 30.10.2019 по справі № 200/4309/14-ц, в Постанові від 16.10.2019 по справі № 452/3519/15 та в багатьох інших.

Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 16796,90 грн - 19.12.2019 року, тоді як, в межах судового провадження № 759/13772/20 встановлено, що дійсний розмір такого відшкодування складає 36335,00 грн, і решта в розмірі 15904,60 грн була виплачена лише 18.08.2022 року.

Таким чином, зі сторони Відповідача наявне прострочення виплати частини страхового відшкодування у період з 20.12.2019 по 17.08.2022.

Від простроченої суми 15904,60 грн за період починаючи з 20.12.2019 року по 17.08.2022 року пеня становить 475,55 грн, 3% річних у - 1273,24 грн, втрати від інфляції - 6054,85 грн, а всього 7803,64 грн.

Виходячи із вищевикладеного, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 475,55 грн, 3% річних у розмірі - 1273,24 грн, втрати від інфляції - 6054,85 грн, а всього 7803,64 грн.

Отже, оскільки страховик Відповідач прострочив виплату страхового відшкодування, беручи до уваги, що страховиком не здійснено необхідні дії щодо визначення розміру шкоди, завданої у дорожньо-транспортній пригоді, та виплати страхового відшкодування в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 618,27 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» (ідентифікаційний код: 22868348, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пеню у розмірі 475 (чотириста сімдесят п`ять) грн 55 коп., 3% річних у розмірі 1273 (одна тисяча двісті сімдесят три) грн 24 коп., інфляційні втрати у розмірі 6054 (шість тисяч п`ятдесят чотири) грн. 85 коп., а всього 7803 (сім тисяч вісімсот три) грн. 64 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» (ідентифікаційний код: 22868348, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 618 (шістсот вісімнадцять) грн 27 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Мазур Ю.Ю.