Дата документу 16.04.2024Справа № 554/5386/23
Провадження № 2/554/284/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.08.2007 року у розмірі 55553 грн. 72 коп станом на 22.05.2023 р., яка складається з наступного: 53884 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом, 1668 грн. 95 коп. заборгованість за відсотками користування кредитом, а також 2684 грн. судового збору.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків/

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2024 року справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, разом з позовною заявою надано заяву про розгляд справи без участі представника банку, у якій зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що користується кредитними коштами, однак вважає, що позовну заяву подано безпідставно, так як рішення про це комісією уповноважених представників АТ «КБ «ПриватБанк» не приймалося. Також позов подано ФОП ОСОБА_2 , який не є працівником банку, докази викладені російською мовою, тому позов не підлягає задоволенню.

Суд заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.18-30) .

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, з якими він згодний (а.с.18-30).

У позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором № б/н від 30.08.2007 року за відповідачем ОСОБА_1 станом на 22.05.2023 р. утворилася заборгованість у розмірі 55553 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 53884 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом, 1668 грн. 95 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вказана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-27).

В судовому засіданні відповідачем було надано виписку АТ КБ «Приват Банк» по картці / рахунку НОМЕР_1 з якої вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.04.2024 року складає 24 900,63 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконував.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Позивач зазначив, що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання батьківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у заяві-анкети, де є відповідні заповнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження. Також відповідач ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, що включають запровадження зміни.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 30.08.2007 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 11.04.2024 р. становить 24 900,63 грн..

Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійсненим відповідно до умов договору та підтверджений наданою до суду випискою по рахунку.

Враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 30.08.2007 року у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом станом на 11.04.2024 року у сумі 24 900 грн. 63 коп.

Щодо тверджень відповідача про те, що позов подано не уповноваженою особо, а саме ФОП ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

За приписами ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Враховуючи предмет позову, а саме стягнення боргу зі спадкоємця, вказана справа не є малозначною, тому положення ч. 2 ст. 60 ЦПК України щодо представництва сторони особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, в даному випадку не поширюються.

З копії довіреності, доданої до позовної заяви вбачається, що АТ КБ "ПриватБанк" уповноважило ОСОБА_2 бути його представником в судах будь-якого рівня і спеціалізації, в тому числі, в судах загальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що ОСОБА_2 на законних підставах було підписано позовну заяву, як представником АТ КБ "ПриватБанк".

Крім того, відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання не заперечував факт отримання кредиту та підписання ним анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Надана позивачем заява на отримання кредиту, яка підписана ОСОБА_1 30.08.2007, не містить будь-яких зауважень останнього, в тому числі і про нерозуміння змісту «Умов і Правил надання банківських послуг». У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт користування кредитними коштами та наявну за ним заборгованість станом на 11.04.2024 р. у сумі 24 900,63 грн. Таким чином, вказані обставини не потребують доказування в силу положень ч.1 ст. 82 ЦПК України. Отже, доводи ОСОБА_1 щодо недопустимості доказу «Умов і Правил надання банківських послуг», не спростовують встановлених судом фактів щодо невиконання кредитних зобов`язань відповідачем та утворення за ним заборгованості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2684 грн. (а.с.49).

Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволенх позовнтх вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 202 грн. 43 коп. (пропорційно задоволеним позовним вимогам 44,8 %).

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 серпня 2007 року станом на 12 квітня 2024 року у розмірі 24 900 грн. 63 коп., яка складається з наступного: 24 900 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1 202 грн. 43 коп.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 19 квітня 2024 року.

Суддя Л.І.Савченко