Справа № 522/8741/13-ц
Провадження №2-р/522/1/24
УХВАЛА

03 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Міщенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду від 12.12.2022 р. і порядку виконання виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 р. про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В заяві заявник просить суд роз`яснити ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 року в частині визначення часток ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , що підлягають стягненню з Державного бюджету на підставі виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси № 522/8741/13-ц від 27.11.2020 року та порядок стягнення за виконавчим листом, виданого на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 року за позовом представника ОСОБА_3 до Держави Україна в особах Головного управління МВС України в Одеській області і Державного казначейства України про стягнення з Державного бюджету України в особі ДКС України на користь ОСОБА_3 завданої йому матеріальної і моральної шкоди, що заявлені на підставі ст.ст. 1166, 1173, 1176 і ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині визначення бюджетної програми, за якою повинно здійснюватися безспірне списання.

Заява про роз`яснення ухвали суду мотивована тим, що, на думку заявника зареєстрував виконавчий лист для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040, замість реєстрації за бюджетною програмою КПКВК 3504030. Також, заявник зазначає, що в ухвалі суду від 12.12.2022 року про заміну сторони виконавчого провадження не зазначено в якій частині необхідно виконати судове рішення на користь кожного з правонаступників, що перешкоджає його реальному виконанню.

23 січня 2024 року представником стягувача ОСОБА_1 подано заяву до суду, в якій просив роз`яснити ухвалу суду від 12.12.2022 року.

06 лютого 2024 року Державна казначейська служба України надала до суду пояснення на заяву про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 р. по справі №522/8741/13-ц.

03 квітня 2024 року від представника Державної казначейської служби до суду надійшла заява про проведення судового засідання згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

03 квітня 2024 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про проведення судового засідання згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2015 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси задоволено частково позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Стягнуто з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь громадянина США ОСОБА_3 (до зміни прізвища, імені та по батькові іменувався ОСОБА_6 ) 399 110 (триста дев`яносто десять тисяч сто десять) доларів США, що з урахуванням курсу Національного банку України станом на 04.12.2015 року з розрахунку 23,088807 грн. за 1 долар США становить 9 214 973,76 грн. (дев`ять мільйонів двісті 14 тисяч дев`ятсот сімдесят три гривень, 76 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року в частині задоволення позову представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, Державної казначейської служби України в частині стягнення з Державного бюджету України 399 110 доларів США скасовано й ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Постановою Верховного Суду від 28.03.2018 року рішення апеляційного суду Одеської області від 17.03.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2019 року Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2015 року в частині стягнення з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь громадянина США ОСОБА_3 (до зміни прізвища, імені та по батькові іменувався ОСОБА_6 ) 399 110 доларів США, що з урахуванням курсу Національного банку України станом на 04 грудня 2015 року з розрахунку 23,088807 грн. за 1 долар США становить 9 214 973 грн. 76 коп. та в частині підстав відмови у стягненні 3% річних за прострочення повернення грошових коштів на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України у розмірі 198 330,33 доларів США змінено.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь громадянина США ОСОБА_3 (до зміни прізвища, імені та по батькові іменувався ОСОБА_6 ) 399 110 доларів США.

Відмовлено у вимогах ОСОБА_3 про стягнення 198 330,33 доларів США з підстав викладених у цій постанові суду апеляційної інстанції.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь громадянина США ОСОБА_3 - 330 336 грн. моральної шкоди. В іншій частині рішення залишено без змін.

Так, постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2019 року стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь громадянина США ОСОБА_3 399110 доларів США, а також 330336 грн. моральної шкоди. Постанова набрала чинності і була виконана Державною казначейською службою України на підставі двох виконавчих листів від 20.11.2019 року.

20 травня 2020 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційні скарги Державної казначейської служби України, заступника прокурора Одеської області залишено без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в частині відмови у стягненні трьох процентів річних скасовано і в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року в нескасованій частині та постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в частині стягнення вилучених грошових коштів, моральної шкоди залишено без змін.

Поновлено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в частині, що залишена касаційним судом без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2015 року, в частині відмови у стягненні трьох процентів річних, скасовано і ухвалено в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь громадянина США ОСОБА_3 3% річних за прострочення повернення грошових коштів у розмірі 198330,33 доларів США (сто дев`яносто вісім тисяч триста тридцять доларів 33 цента США), що за офіційним курсом НБУ долара США по відношенню до гривні станом на 11.11.2020 року складає 5577167, 88 грн.

Постанова набрала чинності. Приморським районним судом м. Одеси 27.11.2020 року виданий виконавчий лист, який прийнятий Державною казначейською службою України (боржником) до виконання.

В подальшому, 18.11.2021 року стягувач - громадянин США ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19.11.2021 року. Спадкоємцями за заповітом від 06.07.1998 року та заповітом від 29.04.1999 року щодо невиконаних грошових зобов`язань за постановою Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 року є дочки померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.10.2022 року; витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №70439828 від 26.10.2022 року; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.10.2022 року; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70409506 від 24.10.2022 року.

Отже, з заповітів слідує, що спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є дві його дочки у рівних частинах.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 р. постановлено замінити стягувача ОСОБА_3 на стягувачів ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа від 27.11.2020 року по цивільній справі №522/8741/13-ц за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

18 січня 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 р. і порядку виконання виконавчого листа № 522/8741/13-ц від 27.11.2020 року.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду (ст. 129 Конституції України).

За визначенням ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. п. 13, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", при роз`ясненні рішення суд в ухвалі викладає більш повно і ясно частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду; суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення і не вправі вирішувати питання, які не були предметом судового розгляду. Суд може лише змінивши форму викладення більш повно і ясно навести частини рішення, що викликають певні труднощі для розуміння. Суд при роз`ясненні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, чи змінювати його зміст. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як встановлено ч.1 ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно ч.2 ст.271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Аналогічне положення міститься в частині 5 статті 431 ЦПК України.

Судом з`ясовано, що відповідно до заповіту, спадкоємцями ОСОБА_3 є його дочки у рівних частках.

Отже, суд, з урахуванням змісту ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 р. роз`яснює, що за наслідками заміни сторони виконавчого провадження по даній справі зі стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , новими стягувачами за виконавчим листом Приморського районного суду м. Одеси №522/8741/13-ц від 27.11.2020 року є його дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у рівних частках по кожна (частки яких, як спадкоємців, у спадковому майні є рівними), на користь яких має бути проведено стягнення за вказаним виконавчим листом по 99165,16 доларів США (198330,33 доларів США : 2 спадкоємців) кожній.

Щодо стосується роз`яснення порядку стягнення за виконавчим листом, виданого на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 року, то суд не вбачає за можливе роз`яснювати порядок виконання судового рішення, виходячи з наступного.

В заяві про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 року, якою визначено замінити стягувача ОСОБА_3 стягувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , просить суд роз`яснити вищевказану ухвалу щодо порядку стягнення за виконавчим листом Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2020 року по справі №522/8741/13-ц в частині визначення бюджетної програми, за якою повинно здійснюватись безспірне списання.

Однак, з ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 року та матеріалів справи вбачається, що під час вирішення питання про заміну стягувача ОСОБА_3 стягувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 питання щодо визначення чи встановлення порядку виконання/стягнення вищевказаного виконавчого листа не було предметом судового розгляду.

Тому, судом не було допущено жодних неточностей чи недоліків, які викликали необхідність їх усунення в цій частині.

Разом з цим, згідно з пунктом 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 (далі - Положення №215), Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 845, цей акт визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Тобто, саме визначений компетентними органами влади порядок є підставою для вчинення Казначейством дій із виконання судових рішень.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Ради Європи № Я (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права. Ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, а також не може приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у від 12.03.2020 у справі № 910/15799/18.

Відтак, вимога в частині визначення бюджетної програми, за якою повинно здійснюватись безспірне списання не може бути задоволена, оскільки вимагає у суду фактичного втручання в дискреційні повноваження Казначейства, що є неприпустимим.

Відповідно до змісту ст. 271 ЦПК України рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Подібні висновки були викладені у Постанові Верховного Суду України у рішенні від 23.05.2017 у справі №21-1283іп16, постанові Великої палати ВС від 14.06.2018 у справі №800/507/17.

Отже, за змістом ст. 271 ЦПК України у суду немає підстав роз`яснювати порядок виконання рішення суду, тобто, роз`яснювати норми чинного законодавства, та робити висновки про те, за якою бюджетною програмою - КПКВК 3504030 чи КПКВК 3504040, слід реєструвати виконавчий лист та виконувати постанову Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 року.

Крім того, суд вказує, що вимогами ст. 271 ЦПК України не уповноважено суд роз`яснювати своє рішення в частині порядку та особливостей його виконання. Положеннями розділу VІ ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в цивільних справах також не містить норми, згідно якої суд зобов`язаний надавати роз`яснення судового рішення з приводу його виконання.

Обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своєї заяви, не є підставою для такого роз`яснення рішення суду, тому підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне заяву про роз`яснення судового рішення задовольнити частково.

Як встановлено ч. 2 ст. 261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,18, 259, 260, 261, 271 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду від 12.12.2022 р. і порядку виконання виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Роз`яснити, що відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 р. про заміну сторони виконавчого провадження зі стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувачами у виконавчому провадженні за виконавчим листом Приморського районного суду м. Одеси №522/8741/13-ц від 27.11.2020 року, виданим на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 р. по справі №522/8741/13-ц, є дочки померлого ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ), у рівних частках (частки яких, як спадкоємців, у спадковому майні є рівними), на користь яких має бути проведено стягнення за вказаним виконавчим листом по 99165,16 доларів США (198330,33 доларів США : 2 спадкоємців) кожній.

В задоволенні іншої частини відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.

Суддя: