УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 463/2001/19

провадження № 61-5329ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення часток у майні, припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , у якому просила визначити частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв. м по 1/3 за кожним із співвласників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та припинити право власності на 1/3 частку відповідача ОСОБА_4 у цій квартирі.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 15 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верхового Суду від 19 жовтня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у майні, припинення права власності задоволено.

Визначено частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв. м по 1/3 за кожним із співвласників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/3 частку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв. м, компенсувавши йому вартість такої у сумі 96 000,00 грн, які внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунку ТУ ДСА України у Львівській області згідно квитанції № 18 від 03 червня 2021 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

14 січня 2024 ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначає, що в процесі виконання рішення суду, а саме при зверненні до органів реєстрації права власності, з`ясувалося, що неможливо провести реєстрацію права власності за неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1/3 частки квартири, право власності на яку припинене за ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю у постанові суду вказівки кому і в яких частках передається 1/3 на квартири АДРЕСА_2 .

Просила ухвалити додаткове рішення, в якому постановити, що в результаті припинення права власності на 1/3 частини квартири ,належну ОСОБА_4 та присудження на його користь компенсації вартості частки в сумі 96 000 грн, визначити остаточно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/2 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв. м за кожним.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що в межах цієї справи не розглядались позовні вимоги про визнання (визначення) остаточно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв .м за кожним. Тому, відсутні підстави для прийняття додаткового рішення у справі, оскільки в такому разі буде змінено сам зміст рішення, що є недопустимим у розумінні статті 270 ЦПК України.

09 квітня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційногосуду від 22 лютого 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею вказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, ніж ті, що передбачені статтею 270 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , у якому просила визначити частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв. м по 1/3 за кожним із співвласників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та припинити право власності на 1/3 частку відповідача ОСОБА_4 у цій квартирі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у майні, припинення права власності задоволено.

Визначено частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв. м по 1/3 за кожним із співвласників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/3 частку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв. м, компенсувавши йому вартість такої у сумі 96 000,00 грн, які внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунку ТУ ДСА України у Львівській області згідно квитанції № 18 від 03 червня 2021 року.

Встановивши, що в межах цієї справи інші вимоги позивачкою не заявлялись та судами не розглядались, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки в такому разі буде змінено сам зміст рішення, що є недопустимим у розумінні статті 270 ЦПК України.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення є законним, ухвалено з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Львівського апеляційногосуду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ; третя особа - орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення часток у майні, припинення права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов