У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024

Справа № 335/8097/23

Провадження № 2/331/1505/2024

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

15.04.2024 року від Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що справа помилково направлена за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відповіді №544721 від 16.04.2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Запорізька міська рада знаходиться за адресою: пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105.

За таких обставин, розгляд цієї справи належить до територіальної підсудності Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за зареєстрованим місцем, знаходження відповідача.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Отже, Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя помилково визначив територіальну підсудність вказаної справи за Жовтневим районним судом м.Запоріжжя, вказавши, що відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Підставою для звернення до суду з позовом про встановлення факту батьківства позивач зазначив те, що спадщину прийняв у встановленому порядку шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори як син спадкодавця, але відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з ОСОБА_3 . В позовній заяві не вказано, що існує спір про нерухоме майно, так як він єдиний спадкоємець, який на даний час подав заяву про прийняття спадщини, навіть не вказано, що може в майбутньому виникнути спір щодо прийняття спадщини, також не звернувся з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно.

Предметом доказування у справах про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи, а не спір про нерухоме майно.

З врахуванням наведеного, суддя вважає, що за своїм змістом, заявлений позов є позовом про встановлення факту батьківства,

За загальним правилом територіальної підсудності справ, яке міститься у частині другій статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Тому суддя помилково вважав, що при визначенні підсудності необхідно виходити з положень ст.30 ЦПК України.

За таких обставин, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд керуючись вимогами щодо підсудності, вважає за доцільне повернути матеріали позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, як помилково направлену.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 378 ЦПК України, прийняття судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), є підставою для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, суд приходить до висновку про необхідність повернути матеріали позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, як помилково направлені, так як дана цивільна справа підлягає передачі для розгляду до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації відповідача.

При цьому вказане не є спором щодо підсудності, як це визначено у ст. 32 ЦПК України, оскільки справа була надіслана до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя помилково, тобто не у відповідності до приписів ст.31 ЦПК України.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №335/8097/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - повернути до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя як таку, що направлена до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя помилково.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2024 року.

Суддя: Н.В.Фісун