Справа № 591/2486/24
Провадження № 2-о/591/54/24
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.

за участю секретаря Полякової А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м.Суми клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту належності документу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищезазначена справа. Заявник звернулась до суду з заявою та просить встановити факт належності їй трудової книжки серія НОМЕР_1 , дата заповнення 24 вересня 1982 року, з усіма записами в трудовій книжці.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання .

Заінтересованою особою ГУ ПФУ в Донецькій області подано відзив на заяву, в якому зазначає, що з матеріалів справи вбачається наявність спору про право, що в силу ч.4 ст.315 ЦПК України виключає можливість розгляду даної справи в порядку окремого провадження. Просить провадження у справі закрити.

У судовому засіданні заявниця заперечувала проти задоволення цього клопотання.

У судове засідання заінтересовані особи не зявились. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж.

Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Обгрунтовуючи подане клопотання, заынтересована особа є що наявний спір про право у зв`язку з незарахуванням зазначеного у трудовій книжці заявниці трудового стажу. Разом з тим, предметом заявлених вимог у даній справі не є питання стажу заявниці, вона просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа трудової книжки. Заінтересованою особою у відзиві не зазначено жодних заперечень стосовно того, що цей документ належить саме заявниці. Відтак, суд не вбачає у даних правовідносинах спору про право, оскільки заінтересована особа не заперечує належності заявниці трудової книжки.

3 урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй трудової книжки за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

Судом також встановлено, що заявниця іншої можливості встановити факт належності їй трудової книжки як правовстановлюючого документу немає, а підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності, певній особі здійснюється саме в рамках окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене, клопотання заінтересованої особи ГУ ПФУ в Донецькій області про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України не підлягає задоволенню .

Керуючись ст. ст.13,191, 255, 263, 293, 294, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту належності документу відмовити у зв?язку з необґрунтованістю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Ніколаєнко