УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 163/1256/22

провадження № 61-4567ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Любомльського районного суду Волинської області

від 21 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 07 березня 2024 року у справі за заявою Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області, заінтересовані особи: Руденський психоневрологічний інтернат, ОСОБА_1 , про тимчасове звільнення від обов`язків опікуна,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 21 вересня

2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 07 березня 2024 року

у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

У касаційній скарзі представник заявника, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини третьої статті 75 ЦК України, а саме:

- не розглянуто питання щодо невиконання опікуном обов`язків, що спричинено виключно перебуванням опікуна на території зони активних бойових дій, під час дії воєнного стану та відкритої збройної агресії;

- не розглянуто питання щодо часового проміжку звільнення від обов`язків опікуна, зокрема, не встановлено чи відповідає правам та інтересам недієздатної особи усунення від обов`язків опікуна саме на період дії впровадженого воєнного стану, який неодноразово продовжувався;

- не розглянуто правової вмотивованості усунення від обов`язків опікуна особи, при наявності поважних причин невиконання повноважень опікуна та усунення таких причин раніше визначено терміну усунення від виконання обов`язків.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, він повинен зазначити норму права, щодо якої відсутній висновок

її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи, а також навести чіткі доводи висновкам судів попередніх інстанцій з цього питання

та обґрунтувати, в чому полягає їх неправильність.

Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини.

Враховуючи, що представник заявника не наводить обґрунтованої необхідності

для формування висновку Верховного Суду щодо застосування наведених ним норми матеріального права у спірних правовідносинах, а суд касаційної інстанції

не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так як такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, то ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє ОСОБА_2 , необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та її копії, відповідно до кількості учасників справи, з урахуванням вимог цієї ухвали.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження,

яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зважаючи на те, що заяву подано до суду в серпні 2022 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2022 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2022 року становив 2 481 грн.

Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити

2 481,00 грн (2 481 * 0,5 * 200 %) судового збору.

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору

в розмірі 1 073,00 грн.

За таких обставин заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі

1 408,00 грн (2 481,00 - 1 073,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі.

Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій конкретизувати підставу касаційного оскарження, зокрема пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та додати докази доплати судового збору в розмірі

1 408,00 грн.

Таким чином, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Любомльського районного суду Волинської області

від 21 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 07 березня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк