печерський районний суд міста києва
пр. № 2-5590/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника відповідача Акціонерного товариства «ПриватБанк» - Тузової Владислави Олександрівни про розгляд справи у загальному позовному провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання відсутності права на одностороннє розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 21 березня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 25 березня 2024 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання /а. с. 26-27/.

17 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Обґрунтовуючи свою заяву про розгляд справи у загальному позовному провадженні, представник відповідача вказала, що така категорія справ (оскарження дій банку за результатом розірвання з клієнтом ділових відносин з підстав проведеного фінансового моніторингу та встановлення високого ризику в обслуговуванні клієнта) є більш складною порівняно із справами, які є малозначними і розгляд яких допускається за правилами спрощеного позовного провадження, що обумовлюється, зокрема, необхідністю встановлення наявності конкретних обставин та відповідних до них правових підстав для застосування банком ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення», які були встановлені під час аналізу Департаментом вивчення клієнтів AT КБ «ПриватБанк» особи позивача та здійснених ним банківських операції за перевірений період часу.

Представник відповідача вважає, що те, що суд визначив справу малозначною, оскільки вона не має ознак, передбачених для справ, розгляд яких відбувається обов`язково у порядку загального провадження, він позбавлений права на касаційне оскарження судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи у порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами частини другої статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, а саме: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, виходячи із наведених критеріїв, суд зауважує, що у заяві із запереченнями проти розгляду справи у спрощеному порядку заявник не вказала, у чому полягає складність або інші обставини, через які недоцільно розглядати справу у спрощеному провадженні, й яким чином спрощений порядок може обмежити, на її думку, реалізацію її процесуальних прав, а відтак і не вбачає підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Свої заперечення аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань, сторони можуть викласти у письмовій формі, що відповідає приписам статті 182 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-20, 43, 48-51, 53, 54, 182, 258-261, 274-279, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Акціонерного товариства «ПриватБанк» - Тузової Владислави Олександрівни про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова