Справа № 754/4817/24
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків про стягнення середнього заробітку за затримку роботодавцем виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_2 з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку роботодавцем виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року по справі №754/6388/23.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.04.2024, справу передано для розгляду судді Буша Н.Д.

Дослідивши отримані матеріали позовної заяви, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту позовної заяви.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору, посилаючись на п.1, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» закріплено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, де зазначено, що починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою ним позовною вимогою щодо середнього заробітку за затримку роботодавцем виконання рішення суду.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Натомість, використання позивачем певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги та не може слугувати підставою для застосування пільги щодо сплати судового збору, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду розрахунок середнього заробітку за затримку роботодавцем виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року по справі №754/6388/23.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 2028,00 грн.

Як убачається з позовної заяви, прохальна її частина вимогу майнового характеру.

Також п.1 ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн.).

При цьому, розмір, в якому слід стягнути середній заробіток визначено - 44523,68 грн., однак розрахунку позивачем до суду не надано.

Як зазначено в ч. 1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовну заяву, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків про стягнення середнього заробітку за затримку роботодавцем виконання рішення суду- без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з часу отримання даної ухвали.

Судовий збір, за подання позовної заяви, необхідно сплатити на рахунок отримувача № рахунку (ІВАN): UA0026004, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Деснян.р-н/22030101, код отримувача , Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: - судовий збір за подання позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що згідно п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з часу її підписання.

Суддя Н.Д.Буша