Справа № 473/1980/24
УХВАЛА

іменем України

"18" квітня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Ротар М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Дорошівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту проживання однією сім`єю

встановив

16.04.2024 року від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Вишневського А.А., в порядку окремого провадження, до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заява, за результатами розгляду, якої заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення цього факту, як зазначає представник заявниці, необхідне для призначення та отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175, 177 ЦПК України.

У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у своїй постанові від 05.12.2022 у справі № 490/6057/19-ц дійшла висновку, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника. Встановлення вказаних фактів у судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Причому при зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який призваний на військову службу під час мобілізації 16.09.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 01.04.2024 року загинув під час виконання службових обов`язків, внаслідок детонації боєприпасу. Встановлення факту необхідне для призначення та отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Органом, до компетенції якого входить призначення і виплата одноразової грошової допомоги, є Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Згідно з п. 11 Положення про цю Комісію, що затверджене наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627), рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів.

Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Даною постановою установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у її п. 1, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн. 00 коп., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказаною статтею визначено, що у випадках, зазначених у підп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого військовослужбовця. Члени сім`ї та батьки останнього визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Будь-якого порядку чи процедури встановлення кола членів сім`ї загиблого у вказаних вище Постанові та Законі не міститься.

Відповідно до Порядку призначення і виплати допомоги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, для призначення допомоги одержувачі допомоги надають до військкомату такі документи: заява від кожного з одержувачів (за дітей звертається один з батьків чи піклувальник) та копії паспортів; копія свідоцтва про смерть - надає орган РАЦС; витяг з наказу про виключення зі списків військової частини у зв`язку зі смертю - надає командир частини; копія лікарського свідоцтва про смерть - надає патологоанатом та судмедексперт; копія свідоцтва про народження військовослужбовця (для виплати батькам загиблого); копія свідоцтва про народження дітей військовослужбовця; результати розслідування причин та обставин смерті (акт службового розслідування); документи про склад сім`ї загиблого - витяг з послужного списку та довідка про місце реєстрації отримувачів допомоги.

При цьому згідно з чинним законодавством, суб`єктом владних повноважень, до повноважень якого належить вирішення питання про призначення членами сім`ї загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги, є Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

На підставі наведеного, суд вважає , що заявницею до участі в цій справі в якості заінтересованої особи слід залучити Міністерство оборони України.

Крім того, заявниці необхідно зазначити всіх осіб, які належать до складу сім`ї загиблого ОСОБА_2 , та залучити їх до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що належність до члена сім`ї загиблого військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

До заінтересованих осіб належать:

1) особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;

2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.

Саме ці групи заінтересованих осіб притягуються до участі у справах окремого провадження.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

У зв`язку з чим, визначаючи коло заінтересованих осіб в рамках даної справи, заявнику належить виходити саме з цих положень.

Відповідно до частин першої, третьої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладених обставин, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків зазначених судом.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 293, 294, 297, 353 ЦПК України, суддя

постановив

позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дорошівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Ротар