УХВАЛА

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 511/2013/17

провадження № 61-4640ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 про визнання рішення Роздільнянської міської ради Одеської області не чинним і усуненням перешкод у розпорядженні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, позов ОСОБА_28 задоволено частково.

Визнано не чинним та скасовано рішення XXXV сесії Роздільнянської міської ради Одеської області №797-V від 12 лютого 2009 року про затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування земельних ділянок та надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок на території Роздільнянської міської ради Одеської області окремим громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови, а саме: 1) ОСОБА_2 площею 0,05 га по АДРЕСА_1 ; 2) ОСОБА_3 площею 0,1 га по

АДРЕСА_1 ; 3) ОСОБА_4 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 4)

ОСОБА_29 площею 0,05 га по АДРЕСА_1 ; 5) ОСОБА_6 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 6) ОСОБА_7 площею 0,1 га по

АДРЕСА_1 ; 7) ОСОБА_8 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 8) ОСОБА_9 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 9) ОСОБА_10 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 10) ОСОБА_11 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ;

11) ОСОБА_12 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 12) ОСОБА_30 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 13) ОСОБА_13 площею 0,1 га по

АДРЕСА_2 ; 14) ОСОБА_14 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 ; 15) ОСОБА_15 площею 0,05 га по

АДРЕСА_1 ; 16) ОСОБА_16 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 ;

17) ОСОБА_17 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 ; 18) ОСОБА_18 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 19) ОСОБА_19 площею 0,1 га по

АДРЕСА_2 ; 20) ОСОБА_20 площею 0,1 га по

АДРЕСА_2 ; 21) ОСОБА_21 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 22) ОСОБА_22 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ;

23) ОСОБА_23 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 24) ОСОБА_27 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 у межах координат поворотних точок: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано не чинним та скасовано рішення Роздільнянської міської ради Одеської області за №855-V від 29 травня 2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 : 1) ОСОБА_2 площею 0,05 га по АДРЕСА_1 ; 2) ОСОБА_3 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 3) ОСОБА_4 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 4) ОСОБА_29 площею 0,05 га по АДРЕСА_1 ; 5) ОСОБА_6 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 6) ОСОБА_7 площею 0,1 га по

АДРЕСА_1 ; 7) ОСОБА_8 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 8) ОСОБА_9 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ; 9) ОСОБА_10 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 ;

10) ОСОБА_11 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Визнано не чинним та скасовано рішення Роздільнянської міської ради Одеської області за №854-V від 29 травня2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 : 1) ОСОБА_12 площею 0,1 га по

АДРЕСА_1 ; 2) ОСОБА_30 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 3) ОСОБА_13 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 4) ОСОБА_14 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 ; 5) ОСОБА_15 площею 0,05 га по АДРЕСА_1 ;

6) ОСОБА_16 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 ; 7) ОСОБА_17 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 ; 8) ОСОБА_18 площею 0,1 га по

АДРЕСА_2 ; 9) ОСОБА_19 площею 0,1 га по

АДРЕСА_2 ; 10) ОСОБА_20 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 11) ОСОБА_21 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 12) ОСОБА_22 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ;

13) ОСОБА_23 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 ; 14) ОСОБА_27 площею 0,1 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати реєстрацію земельних ділянок, проведених на підставі скасованих рішень Роздільнянської міської ради Одеської області №797-V від 12 лютого 2009 року, №854-V від 29 травня 2009 року, №855-V від 29 травня 2009 року, вищевказаним третім особам у кількості 24 осіб, у межах координат поворотних точок: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову ОСОБА_1 було відмовлено, у тому числі відносно третіх осіб: ОСОБА_26 і ОСОБА_25 .

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області29 березня

2024 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, які оскаржує в частині скасування реєстрації земельної ділянки проведеної на підставі скасованих рішень Роздільнянської міської ради Одеської області ОСОБА_31 із кадастровим номером :02:001:0026.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Одеським апеляційним судом прийнято постанову 25 вересня 2023 року, дата складення повного тексту якої 25 вересня 2023 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови є 25 жовтня 2023 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 29 березня 2024 року, що вбачається з відмітки, через систему «Електронний суд», тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання, в якому заявник просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію повного тексту оскарженої постанови заявник не отримував, а про неї дізнався з вебпорталу «Судова влада України» у березні 2024 року.

Зважаючи на значний термін пропуску строку на касаційне оскарження та відсутність доказів порушення судом апеляційної інстанції порядку вручення оскарженої постанови заявнику, Верховний Суд позбавлений можливості перевірити вказані посилання заявника.

Отже відсутні підстави для визнання вказаних обставин поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року із зазначенням підстав для поновлення такого строку та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Пунктом сьомим частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги.

Пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу;

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

В касаційній скарзі не зазначено місце проживання чи перебування ОСОБА_1 , а також не вказано третіх осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 та їх місце проживання чи перебування.

Також, не надано доказів надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, або надсилання листом з описом вкладення копій цієї скарги всім учасникам справи.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявник має правонадіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), вказано всіх учасників справи, їх місце проживання чи перебування, надати докази надсилання уточненої скарги до електронного кабінету всіх учасників справи, або докази надсилання листом з описом вкладення учасникам справи копій уточненої редакції касаційної скарги.

Разом з тим, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Предметом касаційного оскарження є вимога немайнового характеру.

Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 1 024,00 грн (((1 600,00 грн х 0,4) х 200 %) х 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявниці буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а в разі невиконання вимог іншої частини даної ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська