Справа № 675/176/24
Провадження № 2-о/675/22/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2024 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді Демчука П.В. ,

з участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2024 року в Ізяславський районний суд Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви зазначила, що під час підготовки документів для призначення пенсії через невідповідність між наданими документами заявниці відмовлено в призначенні пенсії. Коли заявниця звернулася до Ізяславського районного сектору з обслуговування громадян з метою збору документів для призначення пенсії, то для неї вказали на неналежне оформлення записів у її трудовій книжці, а саме період роботи з 03.10.1980 по 30.06.1991 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис про зміну прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 проведено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (а саме не завірено підписом відповідальної особи за внесення запису про зміну прізвища). Також заявниця просить встановити факт належності наступних документів: диплому НОМЕР_2 , оскільки зазначене ім`я ОСОБА_4 не відповідає імені згідно паспорта Неоніла. Встановлення факту належності для ОСОБА_1 трудової книжки та диплома необхідно для призначення пенсії за віком і тому вона звернулася до суду із даною заявою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримала та пояснила, що свідоцтво про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_5 у неї не збереглося, в даний час отримати його копію нереально, записи у її трудову книжку, а також у диплом були проведені неналежним чином, а тому вона змушена звернутися до суду із даною заявою.

Від представника заінтересованої особи надійшло пояснення, в якому представник просить прийняти рішення відповідно до діючого законодавства.

Суд, заслухавши заявницю, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Більчинка Ізяславського району Хмельницької області, згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Мислятинською сільською радою Ізяславського району 29 травня 1963 року.

Трудова книжка на ім`я ОСОБА_7 була заповнена 04 вересня 1981 року в Ізяславській фабриці музичних інструментів, де записано, що вона зарахована струнником у струнний цех 03 жовтня 1980 року відповідно до наказу № 112. 07 вересня 1981 року вона була звільнена у зв"язку із виїздом на навчання.

Згідно архівної довідки від 26.07.2023 року № 01-19/616-Л, виданої на ім`я ОСОБА_7 зазначено період роботи в Ізяславській фабриці музичних інструментів м. Ізяслав з 03 жовтня 1980 року по 07 вересня 1981 року.

В архівній довідці від 26.07.2023 року № 01-19/617-Л, виданої на ім`я ОСОБА_7 зазначена заробітна плата за жовтень 1980 року по вересень 1981 року за період роботи в Ізяславській фабриці музичних інструментів м. Ізяслав.

Відповідно до диплома серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 навчалась з 01 вересня 1981 року по 24 липня 1982 року в Волочиському ТУ-11, а в подальшому прийнята на роботу у Волочиську швейну фабрику. Згідно записів у трудовій книжці та архівної довідки від 23.05.2023 року № 01-12/10 ОСОБА_7 прийнята на роботу на Волочиську швейну фабрику з 02 серпня 1982 року. Наказ про звільнення з роботи ОСОБА_6 відсутній. Водночас, згідно архівних даних особових рахунків їй нарахована заробітна плата з серпня 1982 року по серпень 1983 року.

Запис про звільнення з роботи у трудовій книжці відсутній.

Також у трудовій книжці міститься запис про те, з 04.10.1983 року по 20.09.1986 року похивачка проходила дійсну військову службу в рядах радянської армії в місцевості, прирівняної до районів Крайньої півночі Амурської області ст. Дипкун та звільнена в запас у зв"язку з народженням дитини (наказ командира в/ч № НОМЕР_4 від 23.09.1986 р.).

Заявниця надала суду свідоцтво про народження дитини, з якого вбачається, що її дочка ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації народження - Дипкунска сільська рада Зейського району Амерської області. Батьком дитини вказаний ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_9 .

На звороті титульної сторінки трудової книжки міститься запис про зміну прізвища на " ОСОБА_3 " на підставі свідоцтва про шлюб від 23.04.1987 року. Даний запис скріплений печаткою відділу кадрів, однак не містить підпису відповідальної особи. Там же міститься запис про зміну прізвища із " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_10 " згідно паспорта НА № НОМЕР_5 , виданого 29 серпня 2000 року Ізяславським РВ УМВС в Хмельницькій області.

Також у трудовій книжці містяться відомості про місце роботи заявниці також і в інших організаціях у районі, прирівняному до Крайньої півночі, в період часу із 1988 року по 1991 рік.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 був розірваний 23 листопада 1992 року, місце реєстрації розірвання шлюбу - Ізяславський райвідділ ЗАГС у Хмельницькій області.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 03 липня 1993 року Мислятинської сільською радою Ізяславського району ОСОБА_11 03.07.1993 року уклав шлюб з ОСОБА_9 . Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_10 », про що вказано вище.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У пункті 1Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України N 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом встановлено, що в трудовій книжці заявниці запис про зміну прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 проведено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (а саме не завірено підписом відповідальної особи за внесення запису про зміну прізвища), що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року N 301 «Про трудові книжки працівників"» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі N 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості отримання заявником пенсії, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 4 вересня 1981 року дійсно була видана для ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Встановити факт, що диплом серії НОМЕР_2 , виданий професійним технічним училищем № 11 м. Волочиськ Хмельницької області 24 липня 1982 року, дійсно був виданий для ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя П.В.Демчук