КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи 755/1428/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8038/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - Гречан Марини Василівни на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2024 року,

встановив:

у січні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за надання послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2024 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява від імені позивача була подана представником за довіреністю, щодо якого не надано доказів на підтвердження його повноважень. Суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів повноважень генерального директора товариства на видачу довіреності представнику, а копія довіреності засвідчена за допомогою факсиміле. Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. Частиною 2 ст. 175 ЦПК визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положення ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При зверненні до суду з позовною заявою представником позивача - адвокатом Гречан М.В. було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому було зазначено, що Сидоренко О.А. є керівником юридичної особи та може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори (а.с.6-10); копію довіреності №40 від 04 серпня 2023 року, виданої ТОВ «Євро-реконструкція» в особі Генерального директора Сидоренка О.А., на представництво інтересів адвокатом Гричан М.В. зі строком дії до 04 серпня 2024 року включно (а.с.15); копії документів, засвідчені печаткою «Згідно з оригіналом. Адвокат Гречан М.В. 11 грудня 2023 року /зображення підпису/».

Частиною 3 ст. 207 ЦК України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-цифрового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В порядку п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2021 року у справі № 916/3209/20 зазначив, що подання процесуальних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису заявника (його представника), що є штампом із зображенням підпису та може бути виготовлений і використаний будь-ким, не може бути доказом волевиявлення особи на підписання відповідного документа.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «DeGeouffredelaPradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Верховний Суд в постанові від 05 серпня 2020 року у справі №177/1163/16-ц вказав на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Матеріали справи свідчать про те, що позовна заява містить оригінальний підпис представника - адвоката Гречан М.В., якою вона була подана, а отже відсутні підстави стверджувати про неможливість встановлення вираження справжньої волі позивача.

З наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17 січня 2023 року вбачається, що керівником юридичної особи є Сидоренко О. А. , а останні зміни до реєстру вносились 06 січня 2023 року щодо кінцевого бінефіціара. Таким чином висновок суду першої інстанції на те, що Витяг з даного Реєстру не містить відомостей, що Сидоренко О.А. є Генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» та/або був на вказаній посаді під час видання довіреності № 40 від 24 серпня 2023 року є безпідставним.

Так, матеріали справи свідчать про те, що надані до суду копії документів були засвідчені штампом з відтворенням підпису адвоката, що не передбачено нормами чинного процесуального законодавтсва.

Разом з тим, виходячи зі змісту п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява може бути повернута у випадках, коли, зокрема, вона підписана особою, яка не має права її підписувати, тоді як для висновку про відсутність повноважень у представника мають бути достатні і беззаперечні дані. Представником позивача на підтвердження повноважень надана копія довіреності, посвідчення якої не можна визнати належним, однак наявність такої копії не дає підстав для висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, а ці обставини підлягають перевірці.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

В даному випадку оскаржувана ухвала суду була постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу позивача слід задовольнити та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - Гречан Марини Василівни задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді