УХВАЛА

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 718/3000/23

провадження № 61-5524ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення 268 165,80 грн.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь

ОСОБА_1 268 165,80 грн пенсійних виплат, які нараховані, але не виплачені згідно з рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року у справі № 600/2149/20-а ОСОБА_2 , вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року апеляційну скаргуГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишено без задоволення. Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2023 року залишено без змін.

15 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що повний текст постанови Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року (повний текст якої складено 12 лютого 2024 року) отримано ним лише 08 квітня 2024 року, шляхом доставки до Електронного кабінету в системі «Електронний суд».

Оскільки причину пропуску процесуального строку є підстави вважати поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України

підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів у розмірі 268 165,80 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

Враховуючи приписи пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Колегія суддів враховує мотиви судових рішеньта правову оцінку наявних у матеріалах справи доказів, на підставі яких задоволено позовні вимоги. Незгода відповідача з ухваленими судовими рішеннями у цій справіне свідчить про те, що така справа становить суспільний інтерес або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на ціну й предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у цій справі підлягали б касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішеньзадовольнити.

Поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області строк на касаційне оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2023 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішенняКіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада

2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович