Справа № 539/458/24
Провадження № 2-др/539/7/24
17 квітня 2024 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Алтухової О.С.,
за участю секретаря судового засідання - Байви Т.В.,
учасники у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду заяву представника відповідача ФОП ОСОБА_1 - адвоката Бутенка Олексія Андрійовича про ухвалення додаткового рішення, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, -
09.04.2024 представник відповідача ФОП ОСОБА_1 - адвокат Бутенко О.А. звернувся в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн.
Заяву мотивував тим, що 04.04.2024 судом ухвалено рішення, яким не вирішено питання щодо судових витрат, а саме щодо стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат за надання професійної правничої допомоги у даній справі.
Зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідача зазначено, що ним було понесено судові витрати на момент подання відзиву на позовну заяву у розмірі 22 000 грн. Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, який відповідач очікує понести в даній справі становить 47 000 грн.
В порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, відповідач зробив заяву, що докази на підтвердження понесення ним судових витрат будуть надані судом в строк 5 днів з моменту прийняття судового рішення, а також зазначив про це і у відзиві на позовну заяву.
23.02.2024 між відповідачем та АО «ЛЕВІАФАН» укладено договір про надання правової допомоги № 23/02/2024 від 23.02.2024.
Згідно п.1 даного договору визначено предмет договору у вигляді є надання право допомоги клієнту Адвокатським об`єднанням шляхом здійснення адвокатської діяльності його учасниками без обмежень у повноваженнях у вигляді захисту та/а представництва клієнта в судах всіх інстанцій, будь-якої підсудності та юрисдикції будь-яких юридичних особах, у будь-яких підприємствах (незалежно від фор: власності), у будь-яких органах державної влади, в органах місцевого самоврядування та у відповідних виконавчих органах, та перед будь-якими фізичними та посадови: особами, з будь-яких питань та/або у будь-яких справах, що стосується прав інтересів клієнта.
Згідно пункту 1.5 вказаного договору передбачено, що гонорар за надання правої допомоги клієнту згідно даного договору може бути погоджений сторонами окремо про що укладається відповідна додаткова угода.
23.02.2024 між відповідачем та АО «ЛЕВІАФАН» укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 23/02/2024 від 23.02.2024.
Згідно п.1 вказаної додаткової угоди № 1 сторони визначили обсяг надання правової допомоги, який підлягає оплаті з боку відповідача у вигляді гонорару, зокрема за складання в інтересах клієнта відзиву на позовну заяву та здійснення представництво клієнта у справі № 539/459/24 в суді першої інстанції.
При визначенні обсягу гонорару адвоката в рамках додаткової угоди № 1, сторонами були враховані обставини передбачені ч.3 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Інші умови договору № 23/02/2024 про надання правової допомоги від 23.03.2024 залишаються незмінними.
На виконання умов договору АО «ЛЕВІАФАН» виставило відповідачу рахунок 23/02/2024 - 1 від 23.02.2024 для оплати 22 000 грн. за надання правничої допомоги згідно згаданих вище правочинів.
Згідно платіжної інструкції від 23.02.2024 підтверджується факт виконання грошових зобов`язань відповідача на суму 22 000 грн.
04.04.2024 з боку АО «ЛЕВІАФАН» складено та скеровано відповідачу звіт про обсяг наданої правової допомоги у справі № 539/459/24 в суді першої інстанції.
Таким чином відповідачем понесені судові витрати на надання йому професійної правничої допомоги у даній справі у загальному розмірі 22 000 грн., що підлягають розподілу за результатами розгляду справи та відшкодуванню з позивача.
Згідно умов договору від 23.02.2024 вказаний обсяг гонорару сторонами погоджено як фіксований, та який не залежить від інших обставин.
Розмір понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу є пропорційним до складності даної справи, ціни позову, а також відповідає обсягу наданої відповідачу правової допомоги шляхом складання та подання відзиву на позовну заяву, і шляхом подальшого здійснення представництва у справі в суді першої інстанції адвокатом Бутенком О.А.
В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися, представник надіслав заяву про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Заяву підтримав, наполягав на її задоволенні.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, згідно наданої заяви просила розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутність позивача та представника. З заявленими вимогами про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн., не згідні. У запереченні зазначили, що відповідно до постанови Верховного Суду по справі № 910/4201/19 від 07 вересня 2020 року адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності в тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити в задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (додаткова постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18).
Так, між Фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 » та АО «Левіафан», в особі адвоката Бутенка А.О., 23.02.2024 укладено Договір про надання правової допомоги № 23/02/2024 та додаткову угоду № 1 до даного договору, згідно якої обсяг гонорару є фіксованим та становить 22 000,00 грн.
Керуючись вищезазначеним договором про надання правової допомоги та додатковою угодою, адвокатом Бутенко О.А. від 04.04.2024 складено звіт про надану правову допомогу, який не підписаний клієнтом - Фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 », що не дає можливості пересвідчитись учасникам справи у прийнятті відповідачем послуг, наданих адвокатом відповідно до звіту від 04.04.2024.
При цьому, слід також наголосити, що згідно заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 20.02.2024 (вхідний номер 2849/24-Вх) представником відповідача спочатку додано до справи ордер серії АІ № 1504228 від 27 грудня 2023 року на представлення інтересів фізичної особи « ОСОБА_1 » на підставі Договору про надання правової допомоги №28/10/2023 від 28 жовтня 2023 року.
Пізніше, представником відповідача згідно клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вхідний номер 3406/24-Вх) до справи додано ордер серії АІ №1504228 на представлення інтересів фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 », виданий на підставі Договору про надання правової допомоги №23/02/2024 від 23 лютого 2024 року.
При цьому, постає питання: яким чином у справі виникло два ордери на надання правничої допомоги, виданих на підставі різних договорів, та конкретно яким саме ордером та договором адвокат керується при представленні інтересів клієнта у справі № 539/458/24.
Представник позивача заявляє суму в розмірі 22 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, однак заявлена позивачем сума є необгрунтованою та неспівмірною, оскільки не узгоджується з реальним обсягом такої допомоги в суді першої інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, тривалість судових засідань, участь судових засідань в режимі відеоконференції, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, кількість підготовлених документів), критерію реальності таких витрат.
Так, предметом розгляду справи є стягнення заборгованості за договором оренди. Зазначена справа не є складною, не потребувала значної юридичної та технічної роботи, вивчення додаткових джерел права, документів та підготування належної правової позиції. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що в межах справи представником відповідача була складена незначна кількість процесуальних документів, а саме: лише відзив на позовну заяву та заперечення проти клопотання про виклик свідків.
Також слід зазначити, що протягом розгляду справи правова позиція представника Позивача не змінювалась, потреба в часі для вивчення додаткових джерел права, законодавства, документів, доводів, обставин була відсутня.
Розмір витрат в сумі 22 000 грн не відповідає ціні позову, є надмірним для фізичної особи - ОСОБА_2 і таким, що не відповідає ринковій вартості в зазначених категоріях справи. Так, заявлений розмір витрат на адвоката становить майже 22 % від ціни позову.
Для порівняння, наголосили, що за ринком, стягнення 10-11 % відсотків від ціни позову характерно виключно для господарських спорів, а тому, для цивільного спору, предметом якого є стягнення заборгованості за договором оренди і в якому сторонами спору є фізичні особи, розмір витрат на правничу допомогу в сумі 22 000,00 грн, що становить близько 22 % від ціни позову, є надмірним тягарем для позивача.
Отже, визначена представником відповідача сума стягнення правничої допомоги в розмірі 22 000,00 грн абсолютно не відповідає складності справи та витраченим адвокатом часом.
Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи необхідно зменшити розмір судових витрат, понесених відповідачем, до 5 000 грн.
Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати, виходячи з такого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 04.04.2024 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до платіжної інструкції № @2PL373233 від 23.02.2024 сплачено ЛЕВІАФАН АО - 22 000 грн. за надані послуги. (а.с.133).

В матеріалах справи наявний договір укладений з адвокатом Бутенком О.А. від 23 лютого 2024 року про надання професійної правничої допомоги та додаткова угода до договору №23/02/2024 про надання правничої допомоги від 23.02.2024 в якій визначено фіксований розмір гонорару в сумі 22 000 грн. (а.с.131,132).

Суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором оренди. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. Матеріалами справи підтверджується, що в межах справи представником відповідача була складена незначна кількість процесуальних документів, а саме: відзив на позовну заяву та заперечення проти клопотання про виклик свідків.

За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 22 000,00 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для позивача,що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_2 на корить ФОП ОСОБА_1 понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача адвоката Бутенка О.А. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 .

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 17 квітня 2024 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова