Справа №372/4610/23 Головуючий в суді І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/824/2027/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Гуля В.В., Оніщука М.І.

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2023 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки з грудня 2003 року по день реєстрації їх шлюбу, визнати спільною сумісною власністю подружжя незавершений будівництвом садовий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться на території Підгірцівської сільської ради в с. Підгірці, Обухівського району Київської області, загальною площею 0,1110 кадастровий номер :03:012:0014.

Крім цього, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані об`єкти.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2023 року відмовлено у забезпеченні позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що судом першої інстанції не враховано, що предметом спору є визнання спірного майна спільним сумісним майном подружжя, а спосіб забезпечення позову є цілком співмірним та ефективним для даної справи, оскільки забезпечення позову має запобігти можливому невиконанню рішення суду.

Від представника ОСОБА_2 надійшли до суду письмові пояснення, в яких він заперечує проти доводів апеляційної скарги.

Від ОСОБА_2 надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому вона посилається на неможливість прибути в судове засідання у зв`язку з перебуванням закордоном, однак, таке клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на його необґрунтованість, позаяк жодних доказів на підтвердження поважності причин неприбуття в судове засідання заявником не надано.

Від представника ОСОБА_1 також надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він посилається на необхідність додаткового опрацювання письмових пояснень наданих відповідачем. Разом з цим, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, позаяк наведені обставини не можуть бути визнані поважними причинами неявки сторони в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України,суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно вплинути на ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову по справі є встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки з грудня 2003 року по день реєстрації їх шлюбу та визнання спільною сумісною власністю подружжя незавершеного будівництвом садового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що знаходиться на території Підгірцівської сільської ради в с. Підгірці, Обухівського району Київської області, загальною площею 0,1110 кадастровий номер :03:012:0014.

Позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані об`єкти.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчинення певних дій.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що враховуючи характер спору, що виник між сторонами, а саме щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, обґрунтованими є доводи позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну земельну ділянку, що знаходиться на території Підгірцівської сільської ради в с. Підгірці, Обухівського району Київської області, загальною площею 0,1110 кадастровий номер :03:012:0014, може в подальшому призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому колегія суддів вбачає наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що позивачем не доведено і в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази прийняття нерухомого майна у стані незавершеного будівництва до експлуатації та його державної реєстрації, а тому вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на незавершений будівництвом садовий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Зважаючи на вищевикладені обставини, беручи до уваги доведеність заявником необхідності часткового вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову не є обґрунтованим і не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, а тому оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, який заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться на території Підгірцівської сільської ради в с. Підгірці, Обухівського району Київської області, загальною площею 0,1110 кадастровий номер :03:012:0014.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: