Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа №711/281/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Усенко О.А.

за участю представника позивача

адвоката Кравченко І.М.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.02.2020 між ним та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований 20.02.2020 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зроблено актовий запис № 185.

За час перебування в означеному шлюбі у них народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено, оскільки сімейне життя між ними не склалося, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.10.2022 у справі № 711/4381/22 вказаний вище шлюб розірвано та визначене місце проживання спільної неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

У подальшому, Придніпровським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ від 11.01.2023 у справі № 711/6742/22, яким з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2022 і до досягнення дочкою повноліття.

Разом з тим, вказує, що після ухвалення судом вказаного вище судового наказу про стягнення аліментів на утримання дочки, змінився його сімейний та матеріальний стан. Так, 17.06.2023 він уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис за № 1146. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 . На теперішній час його дружина ОСОБА_5 перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім дружини та сина на його утриманні перебувають неповнолітні діти від попереднього шлюбу його дружини ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . До того ж, з червня 2023 року у нього відбулася зміна сімейного стану та збільшились витрати на утримання сім`ї, вагітної дружини та її неповнолітніх дітей, які мешкають разом з мамою, тобто його дружиною ОСОБА_5 , та у подальшому народження їхнього спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також позивач зазначає, що з березня 2023 року він мобілізований і є військовослужбовцем ЗСУ, перебував у зоні активних бойових дій, де 08.11.2023 був поранений та перебував на лікуванні з 09.11.2023 по 22.11.2023 у КНП Первомайська ЦРЛ Харківської області з діагнозом Акубаротравма двобічний травматичний розрив барабанних перетинок. Гостра нейросенсорна втрата слуху, ЗЧМТ. Струс головного мозку. Поєднане вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої щоки та лівого плеча з наявністю сторонніх тіл. З 25.11.2023, відповідно довідки № 1552 військово-лікарської комісії перебував у відпустці за станом здоров`я протягом тридцяти днів, де продовжував лікування у Черкаській обласній лікарні. Звертає увагу на те, що лікування потребує значних матеріальних витрат та збільшення видаткової частини сімейного бюджету. Ці всі витрати (утримання себе, членів своєї сім`ї, здоров`я) є досить великими, через, що він не зможе у повному обсязі сплачувати призначений судом розмір аліментів, зросте заборгованість по виплаті аліментів та створить у подальшому проблеми з виплатою аліментів. Також, зауважує, що він змушений додатково витрачати кошти на амуніцію, інший додатковий одяг, що вартує досить значних коштів. Аліменти, на утримання доньки, вираховується з військового забезпечення у зв`язку з мобілізацією до лав ЗСУ, що значно перевищує необхідний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Вважає, що такий розмір аліментів порушує принцип рівності прав батьків на утримання дітей та свідчить про витрачання аліментів не на потреби дитини.

На підставі наведеного вище, позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.01.2023, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття, на 1/10 частину його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, внаслідок чого, ухвалою суду від 11.01.2024, залишено без руху.

19.01.2024 позивачем надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалою від 11.01.2024, які прийняті судом.

Ухвалою суду від 31.01.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. До того ж, сторонам визначено строк для подання заяв по справі.

У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Кравченко І.М. підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі обґрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доданих до неї доказів. Крім того, зазначила, що судові витрати позивач залишає за собою.

У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку.

У підготовчому засіданні відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Крім того, зазначила, що судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.01.2023 у справі № 711/6742/22, яким стягнуто з позивача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , перебуває на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби, а тому його необхідно відкликати. Відзив на позов подано не було.

Враховуючи те, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі, а також норми ст.ст. 206, ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи по суті під час підготовчого провадження.

Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони з 20.02.2020 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.10.2022 у справі № 711/4381/22.

За час перебування у цьому шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.06.2020, виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 925 від 12.06.2020). Батьком дитини записаний позивач, а матір`ю відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Щодо місця проживання дитини між сторонами спір також відсутній, дочка мешкає разом з матір`ю.

Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.01.2023 у справі № 711/6742/22 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2022 і до досягнення донькою повноліття. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір у розмірі 248 грн. 10 коп. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 11.01.2023 та пред`явлений заявником до примусового виконання через органи державної виконавчої служби.

Судом також встановлено, що 17.06.2023 позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 1146 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.06.2023. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 .

За час перебування у вказаному вище шлюбі у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.12.2023, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 1501 від 05.12.2023). Батьком дитини записаний позивач.

Разом з тим, ОСОБА_5 , з якою позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, має двох дітей від попереднього шлюбу: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки № 3295/28-5/2-1 від 16.12.2023, виданої департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, ОСОБА_10 , перебуває на обліку у департаменті і отримувала допомогу на дітей одиноким матерям з 01.07.2012 по 31.12.2018, з 01.07.2019 по 31.12.2019.

Як вбачається з витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.01.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Також, досліджені письмові докази дають суду підстави вважати, що на утриманні позивача перебувають: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною), а також з ними проживають: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дочка дружини від попереднього шлюбу), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка дружини від попереднього шлюбу).

У судовому засіданні встановлено, що позивач з березня 2023 року мобілізований і є військовослужбовцем Збройних Сил України. До того ж, він перебував у зоні активних бойових дій, де 08.11.2023 був поранений та перебував на лікуванні з 09.11.2023 по 22.11.2023 у КНП Первомайська ЦРЛ Харківської області, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 5822. Відповідно довідки № 1552 військово-лікарської комісії, позивач з 25.11.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я протягом тридцяти днів та проходив лікування у КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста від 18.12.2023.

Крім того, такі обставини не оспорюються відповідачем. При прийнятті рішення у справі, суд враховує її думку про визнання позовних вимог і відсутність заперечень проти їх задоволення, враховуючи норми ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

За нормами частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено у статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За нормами ч.ч. 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач покликався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, значно погіршився стан його здоров`я, у зв`язку з отриманим пораненням під час проходження військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального чи сімейного стану, так і зміна стану здоров`я платника як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання двох і більше підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану, і зміни стану здоров`я платника.

Суд зауважує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Крім того, частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, суд прийняв визнання відповідачем позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази, позиція відповідача дають суду підстави для повного задоволення позовних вимог. Враховуючи позицію позивача, встановлені факти зміни його матеріального та сімейного стану, погіршення стану здоров`я, його наміри та бажання утримувати спільну з відповідачем неповнолітню дитину, але у меншому розмірі, ніж визначено судовим наказом, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються із позивача на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 за судовим наказом №711/6742/22 від 11.01.2023, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси і стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили і продовжувати до повнолітня дитини.

Крім того, слід відкликати з органів державної виконавчої служби виконавчий документ судовий наказ №711/6742/22, виданий 11.01.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 19.01.2024.

Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи позицію представника позивача з цього приводу, яка висвітлена у підготовчому засіданні 20.03.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 76-83, 89, 141, 200, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352- 354 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 за судовим наказом №711/6742/22 від 11.01.2023, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси і стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , код НОМЕР_4 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , код НОМЕР_5 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили і продовжувати до повнолітня дитини.

Відкликати з органів державної виконавчої служби виконавчий документ судовий наказ №711/6742/22, виданий 11.01.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 01.04.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька