Справа № 342/1404/23
Провадження № 2-др/342/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Гайдич Р.М.,

при секретарі Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області 09 січня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 31 липня 2021 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 439. Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « ОСОБА_4 ». Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

01 квітня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище « ОСОБА_4 » на дошлюбне « ОСОБА_5 » з посиланням на те, що при реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище, тому має повне право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 », а також враховуючи те, що судовим рішенням у справі № 342/1404/23 не було вирішено питання про зміну прізвища на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою суду від 08.04.2024 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду у судовому засіданні на 13:10 годин 17 квітня 2024 року в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 1) з повідомленням учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 в поданій заяві про ухвалення додаткового рішення просить розгляд даної заяви проводити за її відсутності.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихст. 430цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України (в редакції на час ухвалення постанови Пленуму); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК України, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просила: розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 439; стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Також, позивачкою ОСОБА_1 було подано, через канцелярію суду, заяву про проведення судового засідання, яке призначено на 14.12.2023 о 09:45 год у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Терміну для примирення просить не надавати. (а.с.33)

Вимоги позивача стосувалися лише розірвання шлюбу та стягнення сплаченого нею судового збору, ні позовна заява, ні заява позивача про розгляд справи без її присутності не містять вимоги щодо відновлення дошлюбного прізвища позивача, та посилання на норму ст. 113 СК України щодо права на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

У зв`язку з чим, суд ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу по справі № 342/1404/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в рішенні суду від 09.01.2024 зазначив, що «Беручи до уваги те, що суду невідомо яке прізвище бажає залишити позивачка після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Тому, під час ухвалення судового рішення, судом було надано оцінку всім доводам та доказам у справі, він вирішив всі питання, які передбачені ст.264 ЦПК України, на підставі чого ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч.8 ст. 268 ЦПК України після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених законом, і воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Системний аналіз змісту даної норми права свідчить про те, що відновлення свого дошлюбного прізвище є правом того з подружжя, яке змінило своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, і вирішення цього питання залежить від його волевиявлення, оскільки особа має також право іменуватися і тим прізвищем, якого вона набула після реєстрації шлюбу.

Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а учасники справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Проте, матеріали справи не містять вимоги про відновлення дошлюбного прізвища позивача.

За таких обставин, враховуючи те, що повернення дошлюбного прізвища подружжю, яке змінило своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, є правом, а не обов`язком такого подружжя, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, у суду не було правових підстав для вирішення питання про повернення позивачу її дошлюбного прізвища.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення у справі додаткового рішення щодо відновлення позивачу її дошлюбного прізвища, оскільки під час розгляду справи судом такі вимоги не заявлялися, сторони не надавали свої пояснення з приводу цих вимог, а суд вирішив всі позовні вимоги, які були заявлені в установленому законом порядку.

Суд відхиляє посилання позивачки на те, що судом не вирішено питання про прізвище позивачки після розірвання шлюбу, оскільки законодавством передбачений інший шлях відновлення даного права позивача, а саме: в порядку, передбаченому Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 915 від 11 липня 2007 р. з наступними змінами, яким передбачена можливість зміни прізвища також у зв`язку з розірванням шлюбу, що не було змінено під час державної реєстрації розірвання шлюбу чи розірвання шлюбу у судовому порядку (п.3).

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що позивачкою у заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначено жодної з підстав, зазначених у ст.270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення, а також ці підстави не встановлені судом, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті додаткового рішення.

Керуючись статтями 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Гайдич Р. М.