Провадження № 2/686/154/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із спільного майна. Просять виділити позивачам у власність частку спільного майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :07:005:0108, а саме наступні приміщення загальною площею 81,6 м.кв,: чотирьох житлових кімнат площею 41,9 кв.м., кухні площею 9,8 кв.м., пральні площею 3,7 кв.м., коридорів площею 13,9 кв.м., 4,1кв.м., 2,3 кв.м., і 5,9 кв.м. та гаражу-господарське приміщення літ. Б, б., розподіливши частки наступним чином: ОСОБА_1 - 1/2 частку, ОСОБА_6 1/4 частку, ОСОБА_2 - ?. Припинити право спільної часткової власності позивачів та відповідачів і житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування свого позову вказали, що будинок за адресою:

АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності позивачів та відповідачів. Вказаний будинок був розподілений на 4 квартири, кожна з яких облаштована окремії входом, санвузлом та приміщеннями.

Так квартира АДРЕСА_2 , становить 26/100 частки, квартира АДРЕСА_3 становить 31/100 частки (після добудови - 38/100) частки, квартира АДРЕСА_4 - 19/100 частки, квартира №4 17/100 частки. Вказана обставина підтверджується повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 28.09.2023 р. № 141/01-18.

Квартира АДРЕСА_3 перейшла у власність ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 рівних часках кожному шляхом приватизації, що підтверджується свідоцтвом про прав власності на житло від 15.06.1998 року.

В грудні 1998 року земельна ділянка площею 0,05 га під вказаною квартирою також була приватизована та передана у спільну часткову власність (по одній четвертій частці праві власності кожному з співвласників квартири) копія державного акту про право власності на земельну ділянку додається. Пізніше вказана земельна ділянка була сформована та ї присвоєно кадастровий номер :07:005:0108.

Квартира АДРЕСА_3 як окремий об`єкт права власності перебувала у власності вказаних осіб до смерті ОСОБА_8 , 1952 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_8 відбувся перерозподіл часток. Частку праві власності на квартиру та земельну ділянку успадкувала ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Квартира АДРЕСА_5 складається з: чотирьох житлових кімнат площею 41,9 кв.м., кухні площею 9,8 кв.м., пральні площею 3,7 кв.м., коридору площею 13,9 кв.м., 4,1кв.м., 2,3 кв.м., і 5,9 кв.м. та гаражу-господарське приміщення літ.Б,б Загальна площа 81,6 кв. м.

Вказана обставина підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.07.2018 року.

За заявою співвласників 17.07.2018 року було змінено правовий статус об`єкта в праві власності з квартири АДРЕСА_5 на частку в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно відбулися зміни в Державному реєстрі речових прав. Після зміни ОСОБА_1 стала володіти 38/200 часток у будинку, ОСОБА_2 - 38/400 часток в будинку, ОСОБА_6 - 38/400 часток в будинку При цьому площа об`єкта права власності та його склад не змінився, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав та технічним паспортом з останніми змінами з інвентаризації.

Також слід зазначити, що:

- власником квартири АДРЕСА_2 є одноособово ОСОБА_4

- власником квартири АДРЕСА_6 є одноособово ОСОБА_7

- власницею квартири АДРЕСА_7 є одноособово ОСОБА_5 .

Вказані обставини підтверджуються актуальною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частка усіх співвласників - позивачів по справі становить 38/100 житлового будинку, що підтверджується довідкою БТІ. Співвласники займають та користуються приміщеннями, які колись були відокремлені у квартиру, а саме: чотирьох житлових кімнат площею 41,9 кв.м., кухні площею 9,8 кв.м., пральні площею 3,7 кв.м., коридорів площею 13,9 кв.м., 4,1кв.м., 2,3 кв.м., і 5,9 кв.м. та гаражу-господарське приміщення літ. Б, б. Загальна площа 81,6 кв. м.

Вказані відокремлені приміщення розміщені на земельній ділянці площею 0,05 га кадастровий номер :07:005:0108.

В усіх інших співвласників - відповідачів у справі виділена в натурі частка у вигляді квартир. Однак у позивачів частка залишається невиділеною, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Позивачі направили до суду заяву про уточнення позовних вимог та просять виділити позивачам у власність частку спільного майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :07:005:0108, а саме наступні приміщення загальною площею 81,6 м.кв,: чотирьох житлових кімнат площею 41,9 кв.м., кухні площею 9,8 кв.м., пральні площею 3,7 кв.м., коридорів площею 13,9 кв.м., 4,1кв.м., 2,3 кв.м., і 5,9 кв.м, та гаражу-господарське приміщення літ. Б, б., розподіливши частки наступним чином: ОСОБА_1 - 1/2 частку, ОСОБА_6 1/4 частку, ОСОБА_2 - ?. Припинити право спільної часткової власності позивачів та відповідачів у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнали.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та визнання позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 15.06.1998 року ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на житло: квартира приватизована АДРЕСА_8 , загальна площа 58,50 кв.м.

В грудні 1998 року земельна ділянка площею 0,05 га під вказаною квартирою була приватизована ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та передана у спільну часткову власність (по одній четвертій частці праві власності кожному з співвласників квартири), що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :07:005:0108.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.10.2013 року, індексний номер 10938474, ОСОБА_1 значиться власником ? квартири

АДРЕСА_8 , загальної площі 81,6 кв.м. Площа квартири збільшилась з 58,50 кв.м. до 81,6 кв.м.

За заявою співвласників 17.07.2018 року було змінено правовий статус об`єкта в праві власності з квартири АДРЕСА_5 на частку в будинку АДРЕСА_1 . Після зміни ОСОБА_1 стала володіти 38/200 часток у будинку, ОСОБА_2 - 38/400 часток в будинку, ОСОБА_6 - 38/400 часток в будинку. Відповідно до технічного на одноквартирний (садибний) житловий будинок, виготовлений Хмельницьким БТІ, ІНФОРМАЦІЯ_2 , площа житлового будинку АДРЕСА_1 складає 81,6 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2018 року, індексний номер 129357619, ОСОБА_1 значиться власником ? квартири

АДРЕСА_8 , загальної площі 81,6 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2018 року, індексний номер 129357235, ОСОБА_6 значиться власником ? квартири

АДРЕСА_8 , загальної площі 81,6 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2018 року, індексний номер 129357438, ОСОБА_2 значиться власником ? квартири

АДРЕСА_8 , загальної площі 81,6 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2018 року, індексний номер 131054754, ОСОБА_1 значиться власником 31/200 частки будинку по АДРЕСА_9 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2018 року, індексний номер 131054911, ОСОБА_6 значиться власником 31/400 частини будинку по АДРЕСА_9 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2018 року, індексний номер 131055630, ОСОБА_6 значиться власником 31/400 частини будинку по АДРЕСА_9 .

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.06.2023 року.

Власником квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_7 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.06.2023 року

Власницею квартири АДРЕСА_7 є ОСОБА_5 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.06.2023 року.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

В силу ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

З положень ч. 2 ст. 367 ЦК України вбачається, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як передбачено ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 14 травня 2015 року № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири /п. 1/; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення) /п. 2/; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку /п. 5/; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія /п. 6/.

Із ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону № 417-VIII слідує, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 6 Закону № 417-VIII визначено права співвласників багатоквартирного будинку. Частиною 2 цієї норми права встановлено, що реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

За змістом ст.ст. 2, 8, 10 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках, які використовувалися громадянами на умовах найму, передавалися останнім у спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою усіх повнолітніх членів сім`ї, за якими зберігалося право на житло. При цьому квартири (будинки), які приватизовувалися, виступали окремими об`єктами права власності, а власники цих приміщень ставали співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою тощо.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що квартири багатоквартирних будинків не є об`єктами спільної власності співвласників будинку від загальної частки будинку. Ці квартири є самостійними об`єктами права власності, тому вони не можуть бути виділені як частка у спільному майні. У спільній власності співвласників багатоквартирного будинку перебувають лише приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, технічне обладнання, елементи зовнішнього благоустрою та прибудинкова територія.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з чотирьох квартир і не перебуває у спільній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

Позивачами не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази порушення їх прав, в тому числі відповідачами.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року (справа №6-94 цс 13), виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для виділення в натурі частки в житловому будинку, а тому в задоволенні позову про виділ частки нерухомого майна в натурі та припинення права спільної часткової власності на будинок, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316,328, 355, 356, 358, 364 ЦК України,ст.41 Конституції України, Законом України від 14 травня 2015 року № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із спільного майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивачі: ОСОБА_1 , 1954 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_10 ;

- ОСОБА_2 , 1988 року народження, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_10 ;

- ОСОБА_6 , 1991 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_11 ;

Відповідачі: ОСОБА_4 , 1952 року народження, проживає в

АДРЕСА_12 ;

- ОСОБА_7 , проживає в АДРЕСА_13 ;

- ОСОБА_5 , 1963 року народження, проживає в

АДРЕСА_14 .

Повний текст рішення складено 15.04.2024 року.

Суддя: