Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2024 Справа №607/24480/23 Провадження №2/607/829/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Підгороднянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до Підгороднянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був чоловіком позивачки ОСОБА_1 та батьком позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з відповідної частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані шість членів колгоспного двору.

Таким чином, померлому ОСОБА_5 належить 1/6 частина в цьому будинку як члену колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину позивачі прийняли згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України як особи, що постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На даний час позивачі звернулася в Тернопільську районну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини на зазначений будинок, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві. В зв`язку з цим, свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видати неможливо.

З огляду на вказане, позивачі просили суд визнати:

-за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_2 ;

-за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_2 ;

-за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_2 ;

-за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 15 грудня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі №607/24480/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 09 січня 2024 року, залучено до участі у справі Тернопільську районну державну нотаріальну контору; витребувано від вказаного учасника належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 538/2011, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 січня 2024 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 09 січня 2024 року надали копію матеріалів спадкової справи № 538/2011, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні, яке відбулося 07 лютого 2024 року суд протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів, адвокат Семененко С. М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Підгороднянської сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. При вирішенні спору покладається на думку суду.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання, у якому просила суд справу розглядати без її присутності.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 червня 1971 року ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

16 жовтня 1988 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_10 , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 серпня 1989 року, ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

28 вересня 2007 року ОСОБА_12 зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_13 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 13 травня 1992 року ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

23 травня 2010 року ОСОБА_15 зареєстрував шлюб із ОСОБА_14 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_16 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 виданого 23 травня 2010 року Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 11 серпня 1999 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 44 роки помер ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 09 серпня 2010 року Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України.

19 січня 2023 року старостою Забойківського старостинського округу Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 6-22, згідно якої ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті був зареєстрований та проживав в житловому будинку по АДРЕСА_1 . У вищевказаному житловому будинку разом з померлим ОСОБА_5 на час його смерті були зареєстровані та проживали: теща ОСОБА_9 , 1941 року народження, дружина ОСОБА_1 , 1971 року народження, дочка ОСОБА_4 , 1989 року народження; дочка ОСОБА_3 , 1992 року народження; син ОСОБА_2 , 1999 року народження

Згідно довідки № 6-23, виданої 19 січня 2023 року старостою Забойківського старостинського округу Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, станом на 15 квітня 1991 року по АДРЕСА_1 числиться колгоспний двір за головою двору ОСОБА_9 1941 року народження; сином ОСОБА_17 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ); син ОСОБА_18 , 1969 року народження; дочка ОСОБА_1 , 1971 року народження; зять ОСОБА_5 , 1965 року народження; онука ОСОБА_11 .

08 грудня 2023 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. Ю., розглянула подані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті чоловіка та батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 538/2011, після смерті ОСОБА_5 , за заявою дружини померлого ОСОБА_1 , від імені, та в інтересах якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2011 року за № 847. Іншими спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлим на день смерті є діти померлого: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою, виданою Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 19 липня 2011 року за № 704. Разом з тим, згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 26 грудня 2022 року за № 925, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року вказаний житловий будинок зареєстровано, за головою колгоспного двору ОСОБА_9 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 грудня 1988 року та записано 30 грудня1988 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 170. Вказаний правовстановлюючий документ втрачено. На підставі вище викладеного, відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка та батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 26 грудня 2022 року № 925 станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 грудня 1988 року та записано 30 грудня 1988 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 170.

23 грудня 2022 року на замовлення ОСОБА_9 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

18 січня 2024 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали спадкової справи № 538/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Із матеріалів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 , від імені, та в інтересах якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності, звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,97 га, що розташовано на території Почапинської сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області.

15 серпня 2011 року завідувачем Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_2 .

08 грудня 2023 року до Тернопільської районної державної нотаріальної контори подані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті чоловіка та батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 грудня 2023року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. постановив відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка та батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через втрату правовстановлюючого документу на майно.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою двору була ОСОБА_9 , 1941 року народження, та його членами: син ОСОБА_17 (помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ); син ОСОБА_18 , 1969 року народження; дочка ОСОБА_1 , 1971 року народження; зять ОСОБА_5 , 1965 року народження; онука ОСОБА_11 , 1989 року народження.

Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 мали ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в рівних частках, тобто по 1/6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважаються такими, що прийняла спадщину після смерті чоловіка та батька, успадкували 1/6 частину житлового будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 у рівних частках, по 1/24 кожен.

Отож, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовними вимогами, оскільки нотаріус відмовила їм у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через втрату правовстановлюючого документа на майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

ОСОБА_9 , як голова колгоспного двору, членом якого був померлий ОСОБА_5 , отримувала свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане 30 грудня 1988 року та записано 30 грудня 1988 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 170, що слідує з інформаційної довідки № 925, виданої 26 грудня 2022 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, однак такий документ було втрачено, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягають до задоволення шляхом визнання за кожним з позивачів права власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що позивачі не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачі: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_11 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_12 , адреса місця проживання: с. Забойки, Тернопільський район Тернопільська область, 47721.

Відповідач: Підгороднянська сільська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Зелена, буд. 11, с. Підгороднє Тернопільського рну Тернопільської обл., 47721.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 27, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.