Справа № 344/441/24
Провадження № 2-о/344/84/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне ОСОБА_3 майно, частину якого вона заповідала заявнику, відповідно до заповіту від 08.08.2013 року. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину заявник звернувся до приватного нотаріуса Секрети Іванни із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак нотаріус виявила розбіжності в прізвищі заявника та заповідача. Заявнику рекомендовано звернутись до суду для встановлення родинних відносин з померлою особою. У свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено як « ОСОБА_4 », а у Свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 », без м`якого знака, у зв`язку з чим не співпадають прізвища заявника та його матері, що не дає змоги встановити факт, що заявник є сином ОСОБА_3 . Заявник зазначає, що протягом життя прізвище матері у різних документах через «людський фактор» зазначалось по-різному. Про те, що « ОСОБА_5 є однією і тією ж особою, свідчить також той факт, що у всіх документах (відповідь нотаріуса, свідоцтво про смерть, державні акти на право власності на земельні ділянки) вказана одна і та ж адреса: АДРЕСА_1 . Окрім того, у заявника є в наявності всі документи, які належали ОСОБА_3 - свідоцтво про смерть, Державні акти про право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право власності, Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника просив розгляд справи проводити без його та заявника участі, заяву підтримували в повному обсязі та просили задовольнити. Зазначив в заяві, що заінтересована особа ОСОБА_2 не має будь-яких зауважень до поданої заяви, оскільки на заявника було видано заповіт.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась. Заперечень чи інших клопотань зі сторони заінтересованої особи суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктами 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

08.08.2013 року ОСОБА_3 складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Галига В.П.

Листом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Секретою І.І. рекомендовано заявнику звернутись до суду для встановлення родинних відносин з померлою особою.

Після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 69347491 (номер у нотаріуса 46/2022), що підтверджується витягом про реєстрацію Спадкової справи.

ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0, 2573 га із кадастровим номером :02:002:0214, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 596661 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та станція технічного обслуговування з кафе-баром, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.05.2011 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю зареєстровано ОСОБА_3 .

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже заявником доведено, що його матір в свідоцтві про народження заявника зазначена ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть ОСОБА_3 .

Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 отримав і утримує заявник.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.