Справа № 461/5189/22 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/111/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
10 квітня 2024 року м.Львів
Справа № 461/5189/22
Провадження № 22-з/811/111/24
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - Тищук Людмили Костянтинівни про стягнення витрат на правничу допомогу та судового збору у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - Тищук Л.К. на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року; представника ОСОБА_1 - Тищук Л.К. на додаткове рішення цього суду від 25 травня 2023 року, ухвалені у м. Львові у складі судді Стрельбицького В.В., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, -
30 вересня 2022 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. Просила визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу - легкового автомобіля DODGE CHALLENGER, 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , укладений 4 січня 2022 року у Територіальному сервісному центрі МВС №4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області, відповідно до якого ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності від 21 вересня 2021 року, відчужив автомобіль ОСОБА_5 , та застосувати наслідки недійсності цього договору: зобов`язати відповідачів повернути їй (позивачу) автомобіль. Просив позов задовольнити.
27 січня 2023 року від представника позивача надійшла заява про уточнення та збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просила залучити до розгляду справи в якості співвідповідача ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, укладеного 4 січня 2022 року у Територіальному сервісному центрі МВС №4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області, та витребувати на її користь автомобіль від ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 30 січня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 .
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року позов задоволено. Ухвалено визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу - легкового автомобіля марки DODGE CHALLENGER, 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами кузова) НОМЕР_1 , укладений 4 січня 2022 року у Територіальному сервісному центрі МВС №4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області, та витребувати автомобіль марки DODGE CHALLENGER, 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами кузова) НОМЕР_1 від ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 . Проведено розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2023 року заяву адвоката Галань В.М. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 по 3 000 грн. (з кожного) витрат на правничу допомогу. У решті заяви відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

Рішення та додаткове рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - Тищук Л.К .

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - Тищук Л.К. задоволено.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року та додаткове рішення цього суду від 21 вересня 2023 року скасовано та прийнято нове рішення.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Dodge Challenger», 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами кузова) НОМЕР_1 , який був укладений 4 січня 2022 року у Територіальному сервісному центрі МВС №4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області; та витребування автомобіля марки «Dodge Challenger», 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами кузова) НОМЕР_1 від ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 158 ЦПК України скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Галицького районного суду м. Львова 21 вересня 2022 року.

26 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - Тищук Л.К. звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу та судового збору. В обгрунтування заяви посилається на те, що 11 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та АО «ЮРИДИЧНА ФІРМА «ГРИНЧУК ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого фірма зобов`язалась надати професійну правничу допомогу ОСОБА_1 у Львівському апеляційному суді у цій справі. Відповідно до п. 2.4. Договору факт надання правничої допомоги (послуг) фірмою клієнту підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг, що підписуються сторонами. Посилається на те, що гонорар у цій справі визначений у фіксованому розмірі і не залежить від часу, витраченого нею (представником Тищук Л.К. ). Зазначає, що нею виконано ряд робіт, пов`язаних із підготовкою та розглядом справи у Львівському апеляційному суді. Всі ці роботи (послуги) відображені в детальному описі послуг. Кількість часу, витрачена фахівцями Фірми на надання цих послуг ОСОБА_1 на етапі підготовки та розгляду справи, становить 31,50 год. З огляду на суму гонорару, передбаченого Договором про надання правничої допомоги (57 000 грн.), середня вартість годин роботи адвоката Тищук Л.К. у цій справі становить 1 824 грн. Стверджує, що ОСОБА_1 та юридичною фірмою обрано фіксований розмір гонорару, що є економічно вигіднішим для клієнта. Сума витрат на професійну правничу допомогу становить 8,5% від вартості транспортного засобу, який витребовувався у ОСОБА_1 . Таким чином, витрати ОСОБА_1 на оплату послуг адвоката є абсолютно співмірними критеріям, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Зазначає, що відповідно до додатку №1 від 11 жовтня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 11 жовтня 2023 року, сума гонорару за ведення справи у Львівському апеляційному суді становить 57 000 грн. Гонорар у цій сумі був оплачений ОСОБА_1 в повному обсязі. Оплата здійснювалася частинами: 19 жовтня 2023 року (28 500 грн.) та 3 листопада 2023 року (28 500 грн.), що підтверджується банківською випискою по рахунку, а також платіжними інструкціями №2РL517843 від 19 жовтня 2023 року та №02/11 /2023 від 3 листопада 2023 року. Стверджує, що при здійсненні першого платежу за договором про надання правничої допомоги, ОСОБА_1 оплачений гонорар в сумі 28 500 грн., а також компенсовано витрати на сплату судового збору в сумі 3 150 грн. Тому загальна сума, яка сплачена 19 жовтня 2023 року, становить 31 650грн. Вказує, що оскільки Львівським апеляційним судом скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року і додаткове рішення цього суду від 25 травня 2023 року та прийнято нове рішення про відмову в позові ОСОБА_4 в повному обсязі, то судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в повному обсязі, тобто в сумі 57 000 грн. Крім того, при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення від 21 березня 2024 року Львівським апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати, а саме: про судовий збір, який сплачений ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги в розмірі 3 099,06 грн. Просить задовольнити заяву.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - Тищук Л.К. підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 - Тищук Л.К. в судовому засіданні 21 березня 2024 року було зроблено заяву в порядку ст. 141 ЦПК України, якою було повідомлено суд, що докази про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та інші докази, що підтверджують здійснення цих витрат, будуть надані у строк, передбачений ЦПК України.

Протягом п`яти днів після ухвалення постанови (26 березня 2024 року) Тищук Л.К. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

До заяви подано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 Серії ВС №1234766 від 11 жовтня 2023 року, договір про надання правничої допомоги від 11 жовтня 2023 року, додаток №1 від 11 жовтня 2023 року до цього договору, додаткову угоду від 23 жовтня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 11 жовтня 2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 25 березня 2024 року №25/03, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних фахівцями АО «ЮРИДИЧНА ФІРМА «ГРИНЧУК ТА ПАРТНЕРИ» у справі №461/5189/22 за період з 11 жовтня 2023 року по 26 березня 2024 року, довідку 26/03/2024 від 26 березня 2024 року, рахунок №1 від 16 жовтня 2023 року, платіжну інструкцію № @2РL517843 від 19 жовтня 2023 року, рахунок №2 від 20 жовтня 2023 року, платіжну інструкцію № 02/11 /2023 від 3 листопада 2023 року, банківську виписку по рахунку АО «ЮРИДИЧНА ФІРМА «ГРИНЧУК ТА ПАРТНЕРИ».

Встановлено, що 11 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та АО «ЮРИДИЧНА ФІРМА «ГРИНЧУК ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого фірма зобов`язалась надати професійну правничу допомогу ОСОБА_1 у Львівському апеляційному суді у цій справі.

Відповідно до п. 2.4. Договору, факт надання правничої допомоги (послуг) фірмою клієнту підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг, що підписуються сторонами.

Гонорар розрахований із кількості затрачених адвокатом годин на надання правової допомоги (31,5) та вартості години роботи адвоката Тищук Л.К. у цій справі (1 824 грн.).

Відповідно до додатку №1 від 11 жовтня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 11 жовтня 2023 року, сума гонорару за ведення справи у Львівському апеляційному суді становить 57 000 грн. Сума гонорару була оплачена ОСОБА_1 в повному обсязі.

Встановлено, що 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 сплачено 28 500 грн., та 3 листопада 2023 року - 28 500 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку, а також платіжними інструкціями,5(@2РL517843 від 19 жовтня 2023 року та №02/11 /2023 від 3 листопада 2023 року.

Оцінюючи надані представником Тищук Л.К. докази в підтвердження витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 57 000 грн. є завищеними та такими, що не відповідають критеріям розумності, справедливості, складності справи та обсягу виконаних робіт.

Встановлено, що 12 жовтня 2023 року представником ОСОБА_1 - Тищук Л.К. подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , у якому зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 30 000 грн. витрат на правничу допомогу.

17 жовтня 2023 року представник ознайомилася з матеріалами справи в суді апеляційної інстанції.

24 жовтня 2023 року представником Тищук Л.К подано апеляційну скаргу на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

25 жовтня 2023 року подано письмові пояснення у справі.

З матеріалів справи вбачається, що представник Тищук Л.К. брала участь в судових засідання в Львівському апеляційному суді: 21 жовтня 2023 року судове засідання тривало 11 хв.; 8 лютого 2024 року судове засідання тривало 29 хв.; 14 березня 2024 року судове засідання тривало 1 год. 10 хв.; 21 березня 2024 року судове засідання тривало 30 хв.

Колегія суддів вважає завищеною вартість в 57 000 грн. за надання послуг адвоката Тищук Л.К. в суді апеляційної інстанції, оскільки такий розмір витрат не відповідає критеріям розумності, справедливості, складності справи та обсягу виконаних робіт.

Відтак, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у меншому розмірі - 30 000 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3 099,06 грн.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцяти статті 141ЦПК України).

З урахуванням наведеного та вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_4 належить стягнути на користь ОСОБА_1 3 099,06 грн. сплаченого судового збору у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 273, 382 - 384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - Тищук Людмили Костянтинівни про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. та 3 099, 06 (три тисячі дев`яносто дев`ять грн. 06 коп.) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, всього: 33 099,06 грн. (тридцять три тисячі дев'яносно дев'ять грн. 06 коп.).

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2024 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк