Справа № 524/3974/24
Провадження № 2/524/1790/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 року суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, у якому просить зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.03.2017 року у справі № 524/528/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що в провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебувала цивільна справа № 524/3974/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.03.2017 рокузаяву ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 03.06.2011 Автозаводським РВ КМ УМВС України в Полтавській області.

Листом Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.08.2022 № 90501 ОСОБА_1 повідомлено, що згідно бази даних АСВП арешт на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі № 524/528/17, тому для зняття арешту необхідно звернутись до суду з відповідною заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК Укрпаїни, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою ст.158 ЦПК України передбачено вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову вжитих судом.

З огляду на означене, звертаючись з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 порушено порядок встановлений вимогами ЦПК України для звернення до суду за захистом права, у випадку накладення арешту на майно судом в порядку вжиття заходів забезпечення позову, визначений ст. 158 ЦПК України.

Оскільки у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку передбаченому ст. 158 ЦПК України, ця особа не може пред`являти позов про зняття арешту з майна.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 (провадження № 61-8240св21).

Приймаючи до уваги вищевикладене, у даному випадку ОСОБА_1 має право звернутися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин у відкритті провадження по даній цивільній справі слід відмовити, оскільки така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, про що наголосив Верховний Суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору у розмірі 1211,20 грн. підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 судовий збір сплачений згідно квитанції ID: 3308-3834-2510-8233 від 10.04.2024 р. у розмірі 1211,20 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена Предоляк