Справа № 583/3306/17
Провадження № 4-с/588/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., державного виконавця Рубякіної А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішення, дій, бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30.01.2024 звернулася до суду із вказаною скаргою мотивуючи вимоги тим, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 12.07.2022, ухваленим у справі № 583/3306/17, було задоволено вимоги виконавчого комітету Охтирської міської ради про виселення її та її чоловіка з квартири без надання іншого житла. Про розгляд справи вона із чоловіком нічого не знали, оскільки заходилися за кордоном як біженці, а їх представник адвокат Борика О.О. про призначення справи на 12.07.2022 та про розгляд справи не повідомив.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 23.03.2023 було поновлено строк на апеляційне оскарження вказаного рішення та відкрито апеляційне провадження.

Копію ухвали Сумського апеляційного суду вона надіслала на ім`я в.о. начальника Охтирського ВДВС СХ МРУМЮ 04.04.2023 з метою зупинення виконання судового рішення по справі № 583/3306/17.

Натомість виконавчою службою не було зупинено виконавче провадження.

Про те, що виконавчою службою вживаються заходи для примусового виконання рішення суду вона дізналася після того, як не змогла користуватися своєю банківською карткою, на яку надходили її пенсійні кошти, оскільки на усі її кошти були накладено арешт.

Дізнавшись, що на її рахунок спеціального призначення накладено арешт, вона попрохала свого зятя ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, оскільки ніяких постанов не отримувала перебуваючи за кордоном як біженка. Зятю було відмовлено у наданні будь-якої інформації та в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, оскільки він не є учасником виконавчого провадження.

Для розблокування рахунку, на який надходила пенсія, вона 01.06.2023 надіслала до виконавчої служби довідку з ПриватБанку від 22.05.2023 про відкриття карткового рахунку, на який вона отримує пенсійні виплати.

Заявниця скарги вважає, що оскільки її рахунок має спеціальний режим користування, виконавча служба, отримавши дану інформацію, повинна була зняти арешт з рахунку. Натомість своєю бездіяльністю державні виконавці у червні 2023 року не винесли постанову про зняття арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 , що ОСОБА_1 вважає незаконним.

Жодної постанови з виконавчої служби вона не отримувала і які дії повинна була вчиняти не знала.

Також заявниця вказала, що редакцією п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено припинення звернення стягнення на заробітну плату у період дії в Україні воєнного стану. Звернення стягнення припиняється виключно на пенсію та стипендію. Заявниця скарги вважає що стягнувши у примусовому порядку з її карткового рахунку кошти, які надходили виключно від Пенсійного фонду, державний виконавець порушив закон.

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2023 було відкрито касаційне провадження у справі № 583/3306/17, але подати клопотання про зупинення виконання судового рішення до завершення перегляду справи у Верховному Суді вона не могла, оскільки не має копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Незважаючи на відкриття касаційного провадження у справі державним виконавцем 17.01.2023 незаконно стягнуті з її пенсії, окрім відшкодування стягувачу судових витрат, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, ще і незаконно накладені на неї штрафи. Загальна сума стягнутих коштів складає 6580,04 грн. Заявниця скарги вважає, що з неї незаконно стягнуто штрафи у розмірі 100 та 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, які накладаються у разі невиконання без поважних причин рішення виконавця, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Не ознайомлення її з постановою про відкриття виконавчого провадження, яку вона не може отримати і по сьогоднішній день, є на думку заявниці, поважною причиною її невиконання.

06.02.2024 на електронну пошту Охтирського ВДВС СХ МРУМЮ заявниця скарги надіслала заяву про термінове надання їй копії постанови про примусове стягнення коштів з боржника з її карткового рахунку НОМЕР_1 , та запропонувала у позасудовому порядку вирішити питання повернення їй на картковий рахунок незаконно перерахованих коштів, які є її пенсією. Відповіді на свою пропозицію заявниця не отримала, а стягнуті її пенсійні кошти на картковий рахунок не повернулися.

Посилаючись на зазначені обставини, заявниця скарги просить суд:

1) визнати неправомірними дії державних виконавців Охтирського ВДВС СХ МРУМЮ Ружинської А.О. та Рубякіної А.О., які без перевірки факту ознайомлення відповідача з постановою про відкриття виконавчого провадження двічі наклали на боржника штрафи за невиконання цієї постанови, наклали арешт на всі кошти боржника на банківському рахунку, на який боржнику надходить пенсія, а 17.01.2024 здійснили примусове виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 12.07.2022 у справі №583/3306/17 шляхом стягнення з її пенсії відшкодування судових витрат стягувача в розмірі 800 грн., виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та накладених штрафів;

2) визнати незаконною бездіяльність державного виконавця (виконавців), які не здійснили заходів передбачених у пунктах 2, 5 та 9 частини 1 статті 37 та у статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», не вжили заходів для зняття арешту з карткового рахунку, на який боржнику зараховується пенсія;

3) скасувати постанову державних виконавців Охтирського ВДВС СХ МРУМЮ від 17.01.2024 про закінчення виконавчого провадження, постанови про арешт коштів на картковому рахунку НОМЕР_2 , про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та про накладання штрафів на боржника;

4) зобов`язати Охтирський ВДВС СХ МРУМЮ повернути всі кошти, зняті з її пенсійного рахунку в порушення закону.

22.02.2024 державний виконавець Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Рубякіна А.О. подала письмові пояснення у яких просила у задоволенні скарги відмовити за безпідставністю. Державний виконавець також вказала, що на виконанні у Охтирському ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 03.02.2023 по 17.01.2024 перебувало виконавче провадження № 70906175 з примусового виконання виконавчого листа № 583/3306/17, виданого 15.09.2022 Тростянецьким районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області коштів на відшкодування судових витрат у розмірі 800 грн.

03.02.2023 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження яку направлено сторонам виконавчого провадження 08.02.2023.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Повідомлень від сторін про погашення боргу не надходило.

15.01.2024 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, яку надіслано для виконання банкам та сторонам виконавчого провадження для відома.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» саме на банк покладено обов`язок перевіряти статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку і повернути його постанову без виконання.

Підстави для зупинення провадження у державного виконавця станом на 17.01.2024 (на час винесення постанови про арешт коштів) були відсутні, оскільки рішення Сумського апеляційного суду по справі № 583/3306/17 від 11.05.2023 набрало законної сили. Інші підстави для зупинення також були відсутні.

Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по даному виконавчому провадженню державним виконавцем не виносилася.

Зі змісту самої скарги вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана з відкриттям виконавчого провадження відносно неї «просила зятя ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження».

22.05.2023 боржницею було надано до Відділу заяву про визначення поточного рахунку по виконавчому провадженню № 70906175.

Згідно платіжної інструкції № 340 від 17.01.2024 державним виконавцем була списана в рахунок погашення боргу сума в розмірі 1152,28 грн. Інші кошти, які були списані з рахунку заявниці скарги, були списані за іншим виконавчим провадженням по даному боржнику.

17.01.2024 на рахунок Відділу надійшла достатня сума коштів для погашення боргу та 17.01.2024 державним виконавцем була винесена постанова про зняття арешту з коштів з боржника у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Також 17.01.2024 державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яку направлено сторонам виконавчого провадження.

04.03.2024 ОСОБА_1 подала заперечення на пояснення державного виконавця, у яких вказала аналогічні обставини, що були викладені нею у скарзі. Також заявниця скарги зазначила, що державний виконавець надсилав всі свої постанови за місцем реєстрації, знаючи що боржника за цією адресою немає, тому безпідставно розпочав здійснювати примусове виконання рішення суду. Намагання виконавчої служби перекласти на вину за примусове списання (стягнення) пенсійних коштів у розмірі 6518,04 грн з її карткового рахунку на ПриватБанк вважає недоречним та безпідставним. На думку заявниці скарги, отримавши копію ухвали Сумського апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження по справі № 583/3306/17 державний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження. Після отримання відомостей про відсутність боржника в Україні та її заяви від 01.06.2023 про визначення поточного рахунку банку для здійснення видаткових операцій державний виконавець повинен був протягом 2 робочих днів з дня отримання відповідної заяви боржника винести постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови надіслати її обслуговуючому банку. Крім того, отримавши від неї письмове підтвердження, що кошти на картковому рахунку НОМЕР_2 є її пенсією, накладення стягнення на які у період дії воєнного стану в Україні заборонено законом, державний виконавець повинен був зняти арешт з рахунку боржника, на який надходили виключно пенсійні виплати і не надсилати 17.01.2024 на адресу ПриватБанку платіжної інструкції для примусового списання (стягнення) коштів з рахунку НОМЕР_3 .

Заявниця скарги у судове засідання не з`явилася, у письмових запереченнях на пояснення державного виконавця просила розглядати скаргу без її участі.

Державний виконавець Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Рубякіна А.О. у судовому засіданні заперечила проти вимог скарг з підстав викладених нею у письмових поясненнях, просила відмовити у задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи із таких мотивів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що на виконанні державного виконавця у Охтирському ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 03.02.2023 по 17.01.2024 перебувало виконавче провадження № 70906175 з примусового виконання виконавчого листа № 583/3306/17, виданого 15.09.2022 Тростянецьким районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області коштів на відшкодування судових витрат у розмірі 800,00 грн.

Вказане виконавче провадження було відкрито старшим державним виконавцем Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончар Н.Б. 03.02.2023, на підставі заяви голови Охтирської міської ради П. Кузьменка від 30.01.2023 (а.с. 47, 48).

Також 03.02.2023 старшим державним виконавцем Гончар Н.Б. були винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 272,28 грн, та про стягнення виконавчого збору у розмірі 80,00 грн (а.с. 49, 50).

Копії вищевказаних постанов та виклик державного виконавця були надіслані 03.02.2023 до відома боржниці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48, 49, 50 на зворотах аркушів).

15.01.2024 державним виконавцем Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ружинською А.О. була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 . Також державним виконавцем у постанові зазначено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках в частині заробітної плати (пенсії, інших соціальних виплат) (а.с. 53-54).

Вказана постанова про арешт коштів також була надіслана до відома боржниці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. а.с. 54 на звороті аркушу).

За розпорядженням державного виконавця Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рубякіної А.О. за № 70906175 від 17.01.2024 грошові кошти у сумі 1152,28 грн, що надійшли 16.01.2024 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 583/3306/17, виданого 15.09.2022 Тростянецьким районним судом Сумської області, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 були перераховані: 800 грн на користь виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області; 80 грн виконавчого збору; 69 грн та 203,28 грн витрат виконавчого провадження (а.с. 55-57).

17.01.2024 державним виконавцем Ружинською А.О. були винесені постанови про зняття арешту з коштів та закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду (а.с. 58, 59).

Копія вказаних постанов була надіслана стягувачу та боржниці до відома 17.01.2024 (а.с. 58 на звороті аркушу, а.с. 60).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129-1 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Права виконавця під час здійснення виконавчого провадження передбачено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема у п. 7 передбачено право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом установлено, що усі постанови, які виносилися державними виконавцями у межах виконавчого провадження № 70906175, надсилалася до відома боржниці за її адресою, що була указана у виконавчому документі.

Заявницею скарги не надано доказів про те, що вона повідомляла державного виконавця про зміну місця проживання.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, вказаними нормами передбачено право державного виконавця накладати арешт на кошти боржника та виносити платіжні інструкції на примусове списання коштів.

Крім того, у постанові про накладення арешту на кошти боржниці державним виконавцем було зазначено про заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках в частині заробітної плати (пенсії, інших соціальних виплат).

Саме на банк покладено обов`язок перевіряти статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться.

Вказане передбачене ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 755/14912/19 провадження № 61-10723св20 викладено правовий висновок про те, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином судом не установлено, порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства під час накладення арешту на кошти ОСОБА_1 . До того ж, одним з перших заходів під час примусового виконання рішення суду є звернення стягнення на грошові кошти, цінні папери тощо.

Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи боржниці по даному виконавчому провадженню державним виконавцем не виносилася.

Щодо посилання заявниці скарги на обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження, суд вважає його безпідставним, оскільки статтею 34 Закону України передбачено вичерпний перелік обставин за яких державний виконавець зупиняє виконавчі дії, і такої підстави як отримання ухвали апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження цей перелік не містить.

Крім того, станом на час винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів рішення Сумського апеляційного суду по справі № 583/3306/2017 від 11.05.2023 за наслідками апеляційного перегляду рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 12.07.2022, набрало законної сили.

Щодо посилання заявниці скарги на не ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, суд вважає їх також безпідставними, оскільки з самої скарги вбачається про обізнаність ОСОБА_1 з відкриттям виконавчого провадження, а відмова її зятю у ознайомленні з матеріалами прямо передбачена ст. 19 Закону України Про виконавче провадження», оскільки останній не є стороною виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Судом установлено, що відповідно до вищевказаних норм, державним виконавцем, у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду, 17.01.2024 були винесені постанови про зняття арешту з коштів та закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявницею скарги не доведені обставини щодо незаконності дій чи бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17.12.2004 р., завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» викладено позицію щодо недопустимості суду підміняти собою органи владних повноважень, відповідно до якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Отже, повноваження державного виконавця щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо закінчення виконавчого провадження, за своєю правовою природою є дискреційними.

Суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження державного виконавця та зобов`язувати його вчиняти певні дії чи приймати рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених заявницею скарги вимог та вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги повністю.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 447-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішення, дій, бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19.04.2024.

Суддя О. О. Огієнко