Справа №751/8810/23
Провадження №2-др/751/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Курач В.С.

pозглянувши в судовому засіданні без виклику (повідомлення) сторін заяву відповідача ОСОБА_1 , про компенсацію судових витрат по цивільній спpаві за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про відшкодування майнової шкоди,

встановив:

13.03.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова із заявою про компенсацію витрат на правничу допомогу, в якій просить вирішити питання щодо компенсації судових витрат на правничу допомогу у справі №751/8810/23; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що в жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до нього про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, у зв`язку з чим він був вимушений звернутись за професійною правничою допомогою до адвоката - Коваленко А.С., з якою 27.11.2023 року був укладений договір про надання правничої допомоги у справі №751/8810/23, відповідно до п.4.1 якого, сторонами було обумовлено фіксований розмір гонорару у сумі 7 000,00 грн.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.02.2024 року за заявою позивача, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди було залишено без розгляду, питання про розподіл судових витрат не вирішувалось.

Посилається, що адвокатом було здійснено ряд дій, а саме: вивчено матеріали справи, підготовлено і подано відзив на позовну заяву, здійснено адвокатський запит інформації, подано клопотання про витребування доказів. Крім того, у відзиві на позовну заяву заявлялась вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надано необхідні документи, але дане питання при залишенні позову без розгляду вирішено не було. Тому, на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України просить вирішити питання щодо компенсації судових витрат на правничу допомогу у справі №751/8810/23; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витратина правничу допомогу у справі №751/8810/23 в розмірі 7 000,00 грн.

15.03.2024 р. ухвалою судді заяву відповідача ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат призначено до розгляду, без участі сторін за наявними матеріалами справи.

01.04.2024 року від позивача ОСОБА_2 на адресу суду надійшли заперечення на заяву про компенсацію судових витрат по справі, в якій просить відмовити в задоволенні заяви, з тих підстав, що підставою виниклих правовідносин, стала протиправна поведінка відповідача, за яку його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП по справі №751/369/22. Як наслідок, йому було завдано матеріальну шкоду, за пошкодження транспортного засобу та понесені витрати на правову допомогу при розгляді вище вказаної справи, оскільки ОСОБА_1 не вважав себе винним.

Вважає, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, заявлена сума компенсації була необхідною, а її розмір розумним і виправданим.

Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебувала цивільна справа №751/8810/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ТДВ "Страхова група "Оберіг" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 22.02.2024 року, за заявою позивача від 20.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ТДВ "Страхова група "Оберіг" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без розгляду,на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. (а.с.75)

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги на рахунок держави.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст.141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантоване ст.ст.55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Таким чином, за змістом ч.5 ст.142 ЦПК України стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Отже, нормою ч.5 ст.142 ЦПК України, на яку відповідач посилається як на підставу стягнення судових витрат з позивача, передбачено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах ВС від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Така ж позиція висловлена у п.38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме, що в разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Водночас ЦПК України не містить правових норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача.

Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц зроблено висновок, що саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18.

У постанові Верховний Суд від 30.11.2022 року по справі № 295/2963/21, зроблено висновок, що суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 26 вересня 2018 року по справі №148/312/16-ц, у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17, у постанові від 14.01.2021 року у справі № 521/3011/18.

Проаналізувавши матеріали справи в межах заяви про компенсацію судових витрат, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача чи зловживання його процесуальними правами були здійснені в ході розгляду справи, а тому відсутні підстави для стягнення з позивача витрат відповідача на правову допомогу, оскільки звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 133, 141, 142, 263, 265, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 , про компенсацію судових витрат по цивільній спpаві за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складений 05.04.2024 року.

Суддя О. Г. Деркач