печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючої судді Головко Ю. Г.,

за участі секретаря судового засідання Шарапи М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, АТ "Банк Кредит Дніпро", ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява адвоката Григорчук Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлених ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2016 у справі № 757/31551/16-ц за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2016 задоволено подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим листом № 134/2484/14-ц виданим 11.06.2015 Крижопільським районним судом Вінницької області та за виконавчим листом № 201/10824/14-ц виданим 04.02.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ з примусового виконання рішень суду.

Згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 15.09.2021 виконавчий лист № 134/2484/14-ц виданий Крижопільським районним судом Вінницької області визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.04.2018 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 виконавчий лист № 201/10824/14-ц виданий 04.02.2015 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» солідарно з ТОВ «Подільські цукроварні», ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 26842136, 18 грн., повернуто стягувачу. Виконавчий лист повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З відповіді начальника Вінницького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) С. Голубєва від 02.04.2024 вбачається, що згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження та журналу вхідної кореспонденції на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання за виконавчим листом № 134/2484/14-ц виданим 11.06.2015 Крижопільським районним судом Вінницької області та за виконавчим листом № 201/10824/14-ц виданим 04.02.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ.

Оскільки на сьогоднішній день відсутні будь-які виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , щодо виконання зобов`язань за вказаними виконавчими листами, заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Представник заявника подала до суду заяву про розгляд заяви у відсутність представника. Заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні завчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 441 ЦПК України, суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Учасники судового процесу про розгляд справи повідомлені належним чином, а державний виконавець в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи та/або їх представників, а неможливість вирішення спору (питання) у відповідному судовому засіданні без участі особи, яка не з`явилась (статті 240 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини також неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04).

Враховуючи наведене, суд розглянув заяву у відсутність учасників процесу, відповідно до ст. 441 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід задовольнити, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І. С., перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 201/10824/14-ц виданого 04.02.2015 виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» солідарно з ТОВ «Подільські цукроварні», ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 26842136, 18 грн.

Згідно постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О. О. від 16.12.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ було повернуто стягувачу, на підставі п. п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2016 задоволено подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу до виконання нею своїх хобов`язань за виконавчим листом № 134/2484/14-ц виданим 11.06.2015 Крижопільським районним судом Вінницької області та за виконавчим листом № 201/10824/14-ц виданим 04.02.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ з примусового виконання рішень суду.

Згідно постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І. С. від 17.04.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ було повернуто стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.09.2021, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №134/2484/14-ц від 11.06.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» суми заборгованості за кредитним договором № 21/2013-Ю від 18.07.2013 року в загальній сумі 207 095 850 (двісті сім мільйонів дев`яносто п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 09 копійок.

Начальник Вінницького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) С. Голубєв, на адвокатський запит адвоката Григорчук І. О., 02.04.2024 повідомив, що згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження та журналу вхідної кореспонденції на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання за виконавчим листом № 134/2484/14-ц виданим 11.06.2015 Крижопільським районним судом Вінницької області та за виконавчим листом № 201/10824/14-ц виданим 04.02.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли у нього є всі реальні можливості виконати цей обов`язок (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертав увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки виконавчий лист у справі №134/2484/14-ц від 11.06.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» суми заборгованості за кредитним договором № 21/2013-Ю від 18.07.2013 визнати таким, що не підлягає виконанню, а виконавчий лист № 201/10824/14-ц виданий 04.02.2015 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та виконавчі провадження, в рамках яких були застосовані заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 завершені, що підтверджується інформацію з АСВП.

Обмеження у праві виїзду за кордон не переслідує легітимну мету, не створює додаткові передумови для виконання рішення суду, обставини, які б свідчили про наміри боржника виїхати за кордон з метою невиконання рішення суду встановлені не були, а тому обмеження боржника у праві виїзду за кордон є непропорційним втручанням в конституційне право заявника на свободу пересування, у зв`язку із чим тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України підлягає скасуванню.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст. 240, 247, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, АТ "Банк Кредит Дніпро", ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що було накладено ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.10.2016 у справі № 757/31551/16-ц за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мінвстерства юстиції України Нещадима І. С.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.04.2024.

Суддя Ю. Г. Головко