Номер провадження: 22-ц/813/3775/24
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про вжиття зустрічних заходів забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про відшкодування вартості на поліпшення орендованого майна, стягнення штрафу, пені, збитків та моральної шкоди, -

встановила:

У провадженні суду першої інстанції перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування вартості на поліпшення орендованого майна, стягнення штрафу, пені, збитків та моральної шкоди.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі шляхом накладення арешту на земельні ділянки, власником яких є ОСОБА_4 , а саме:

- на земельну ділянку кадастровий номер :27:001:0098, площею 0,0137 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку кадастровий номер :27:001:0093, площею 0,0124 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку кадастровий номер :27:001:0092, площею 0,0111 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2023 року скасовано заходи забезпечення позову у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Вказані рішення та ухвала суду першої інстанції оскаржені у апеляційному порядку представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

У березні 2024 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_4 про вжиття зустрічних заходів забезпечення позову у справі, посилаючись на те, що наявні підстави для застосування зустрічного забезпечення для відшкодування збитків ОСОБА_4 , яких зазнає відповідач у зв`язку із невиконанням зобов`язань перед ТОВ «Білд Констракшн Груп».

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів доходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні, з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, заява представника ОСОБА_4 про вжиття зустрічних заходів забезпечення позову у справі обґрунтована тим, що 14 липня 2023 року ОСОБА_4 було укладено договір про спільне будівництво з ТОВ «Білд Констракшн Груп» (яке не є учасником даної справи), та за умовами цього договору сторони домовились про спільне будівництво житлових будинків на 13 земельних ділянках, у тому числі тих, на яких накладений арешт ухвалою суду першої інстанції, у зв`язку із чим ОСОБА_4 несе відповідальність за наявність арештів на земельних ділянках у вигляді сплати штрафу у розмірі 1000 доларів США за кожен місяць накладення арешту на кожну із земельних ділянок.

Крім того, у разі не зняття відповідних арештів на протязі 6 місяців, ТОВ «Білд Констракшн Груп» вправі розірвати договір з покладенням на ОСОБА_4 понесених збитків.

12 березня 2024 р. ОСОБА_4 було сплачено на користь ТОВ «Білд Констракшн Груп» 383 825,00 грн. в якості сплати неустойки в розмірі 10 000 доларів США за курсом НБУ на день сплати.

Крім того, 19 березня 2024 року ОСОБА_4 було сплачено на користь ТОВ «Білд Констракшн Груп» грошові кошти в сумі 150 000 грн. в якості обумовленої сторонами компенсації збитків внаслідок розірвання договору.

За викладених обставин заявник вважав, що наявні підстави для застосування зустрічного забезпечення для відшкодування збитків ОСОБА_4 , яких зазнає відповідач, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 533 825 грн.

Однак, колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки застосування такого забезпечення має відбуватися виключно у межах справи, що розглядається судом.

У даному випадку, у ОСОБА_4 виникли правовідносини, які не є предметом даного спору, із ТОВ «Білд Констракшн Груп», яке також не є учасником даної справи, на підставі чого у суду апеляційної інстанції відсутні передбачені законом повноваження щодо надання правової оцінки таким правовідносинам, а також суд позбавлений можливості перевірити доводи заяви ОСОБА_4 про застосування зустрічного забезпечення та надати їм правову оцінку, оскільки, згідно положень статті 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, вимоги заяви про застосування зустрічного забезпечення для відшкодування збитків ОСОБА_4 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 533825 грн., які не є предметом позову у даній справі про відшкодування вартості на поліпшення орендованого майна, стягнення штрафу, пені, збитків та моральної шкоди, - є безпідставними.

У разі, якщо заявник вважає, що його права порушені діями ОСОБА_2 , останній не позбавлений передбаченого законом права звернутися до суду першої інстанції із відповідними позовними вимогами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_4 про застосування зустрічного забезпечення у справі.

Керуючись ст. ст. 151, 154, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття зустрічних заходів забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про відшкодування вартості на поліпшення орендованого майна, стягнення штрафу, пені, збитків та моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе