_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-с/947/92/24
УХВАЛА

про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду

18.04.2024 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 грудня 2020 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за послуги водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ № 947/37497/20 Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 5700,65 гривень та судового збору в розмірі 210,20 гривень., посилаючись на те, що на день його видання боржник ОСОБА_2 померла.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заяву про скасування судового наказу № 947/37497/20 слід повернути без розгляду, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До зхаяви про скасування судового наказу, зокрема, додається документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником.

З доданих заявником до заяви матеріалів справи вбачається, що заявник не є боржником чи представником боржника, а заяву ним подано як спадкоємцем боржника, а на день видачі судового наказу ОСОБА_2 померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено актовий запис за № 656.

Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Загальний термін на прийняття спадщини встановлений у відповідності до вимог ст. 1270 ЦК України у 6 місяців і розпочинається з дня відкриття спадщини.

Після закінчення цього терміну у спадкоємця виникає право на отримання свідоцтва про право на спадщину. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, на підставі ч.2 ст. 1269 ЦК України та п. 207, 208 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкоємець зобов`язаний особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, або надіслати її поштою, попередньо засвідчити справжність підпису на заяві у нотаріальному порядку.

При видачі свідоцтва про право на спадщину, до спадкоємців переходять всі права та обов`язки спадкодавця. Коли у складі успадкованого майна є нерухоме майно, то спадкоємець отримує свідоцтво про право на спадщину, яке є правовстановлюючим документом. Свідоцтво підтверджує перехід права власності на нерухоме майно від спадкодавця до спадкоємців. Але, крім цього, законодавець зумовив спадкоємців провести обов`язкову державну реєстрацію права на спадщину, зазначивши у ст. 1299 ЦК України, що свідоцтво про право на спадщину, яке видане на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації за правилами ст. 182 ЦК України. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, що передбачена ст.182 ЦК України підтверджує державою факт виникнення, переходу і припинення права на нерухоме майно.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З Довідки про заведення спадкової справи вбачається, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернишевою Н.Г. 26.02.2010 року було заведено спадкову справу №1/2010 щодо майна померлої ОСОБА_2 .

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

У процесі провадження у справі у цивільному судочинстві можлива також заміна сторін та третіх осіб іншими особами, коли до них переходить права та обов`язки у спірних правовідносинах. Така заміна сторін називається процесуальним правонаступництвом.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво, як і заміна неналежної сторони, означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в матеріальних правовідносинах.

Сторона може вибути з процесу в силу різних причин, однак процесуальне правонаступництво виникає тільки у тому випадку, коли має місце правонаступництво у матеріальних правовідносинах. Однак, на відміну від цивільного правонаступництва процесуальне має ряд особливостей, обумовлених характером участі у процесі, сукупністю процесуальних прав та обов`язків, якими наділені сторони. Для настання процесуального правонаступництва правонаступник (особа, яка бажає вступити у процес) повинен довести судові своє право на зайняття процесуального становища суб`єкта, якого він заміняє. Доказом може виступати рішення суду; статут; свідоцтво про право на спадщину; інші документи, які підтверджують перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах, які є предметом судового розгляду. Зміст норм про процесуальне правонаступництво повністю поширюється на третіх осіб.

Залучення правонаступника відбувається ухвалою суду за заявою правонаступника або з ініціативи суду. Ухвала суду з цього питання оскарженню не підлягає. Суд може відмовити у допуску до участі у справі правонаступника, якщо не надано доказів правонаступництва. Суд може залучити правонаступника (як позивача, так і відповідача) і тоді, коли він не бажає вступати у справу, адже його процесуальний статус залежить не від особистого волевиявлення, а зумовлений участю у справі правопопередника. У кожному випадку суд може вирішувати це питання після одержання доказів правонаступництва. Якщо правонаступників (спадкоємців) декілька, залучаються вони усі, незалежно від обсягу правонаступництва (частки у спадковому майні). Слід мати на увазі, що кожен правонаступник може мати різну правову позицію щодо спору і кожному з них суд повинен забезпечити процесуальне право на участь в судовому засіданні. Тому незалучення когось з правонаступників є істотним порушенням норм процесуального права, яке може призвести до скасування судового рішення.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. На відміну від цивільного матеріального правонаступництва, яке поділяється на універсальне (загальне) та сингулярне (часткове), у цивільному процесуальному праві сингулярного правонаступництва немає, оскільки правонаступник набуває усіх цивільних процесуальних прав та обов`язків попередника без будь-яких виключень.

Окрім того, слід зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження» встановлює порядок оформлення правонаступництва у виконавчому провадженні. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, заміна сторони у виконавчому провадженні може здійснюватись або за заявою державного виконавця або заінтересованої сторони. Питання про правонаступництво вирішується судом.

Однак, суд зауважує, що з такою заявою заявник до суду не звертався.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити наказ, що оспорюється, а також п. 1 ч. 5 даної статті передбачає, що до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, до заяви про скасування судового наказу не надано судовий наказ та докази сплати судового збору чи відомості про пільги, які звільнять від його сплати, що є самостійною підставою для її повернення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду заяви про скасування судового наказу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,05 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.2 ст.55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступників, обов`язкові для них.

Слід зазначити, що заявником не надано доказів поважності пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 звернувся до суду лише 16.04.2024 року, при цьому заяву про поновлення пропущеного строку із обґрунтуванням причин поважності пропущення такого строку заявником не було подано.

Отже, цивільним процесуальним кодексом чітко визначено вимоги щодо форми і змісту заяви про скасування судового наказу та передбачено подання до заяви про скасування судового наказу клопотання про поновлення пропущеного строку.

Ч. 6 ст. 170 ЦПК України визначено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Таким чином, суд доходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 520/14601/17 Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року, необхідно повернути без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167-171 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 грудня 2020 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за послуги водопостачання - повернути без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про скасування судового наказу, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Куриленко О. М.