Дата документу 18.04.2024 Справа № 337/7447/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/7447/23
Провадження №22-ц/807/770/24
Головуючий в 1-й інстанції Кучерук І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Яма Дмитро Миколайович, на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2023 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», 3-ті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», 3-ті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2023 року, передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Аланд», 3-ті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на розгляд до Дніпровського районного судом міста Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Яма Дмитро Миколайович, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що місцем виконання виконавчого напису є місто Запоріжжя, а не місто Київ.

Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Передаючи матеріали позовної заяви за територіальною підсудністю до Дніпровського районного судом міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що із тексту постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65037965 від 06 квітня 2021 року вбачається, що адресою виконання виконавчого напису (адреса боржника) є: АДРЕСА_1 . Зазначена позивачем у позові адреса проживання не співпадає з відомостями із постанови державного виконавця ВП № 65037965 від 06 квітня 2021 року, як адреса виконання виконавчого напису чи адреса проживання ОСОБА_1 .

Проте, з таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічна норма міститься у ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис № 5352 виданий 09.03.2021 року, який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. (а.с.8).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 65037965 від 06.04.2021 року приватним виконавцем Мельником Ю.А. було відкрито виконавче провадження у м. Києві (а.с.8).

При цьому позивачка, заперечує своє проживання у м. Києві, вказує, що не має жодного відношення до адреси АДРЕСА_2 , зазначає місце проживання та реєстрації АДРЕСА_3 .

За інформацією про виконавче провадження вказано, що виконавчий документ переданий на виконання до ФОП ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

У супровідному листі приватного виконавця (а.с.9), ще однією адресою ОСОБА_1 зазначена АДРЕСА_3 .

Враховуючи положення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», слід констатувати, що місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями, тому за даною категорією справ позивач може подати позов відповідно за місцем проживання, перебування, роботи або за місцезнаходженням його майна.

Судом першої інстанції 28.12.2023 року сформовано витяг з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.14), відповідно до якого інформацію не знайдено. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні й докази щодо проживання позивача в місті Києві.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, направляючи справу за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не позбавлений процесуальної можливості витребувати інформацію, яка необхідна суду для правильного розгляду справи, у тому числі в частині визначення підсудності.

Враховуючи, що суд першої інстанції не дослідив належним чином дійсне місце реєстрації позивача та не вичерпав усі можливі заходи з метою отримання таких відомостей, ухвалу суду першої інстанції про направлення справи за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва, не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Яма Дмитро Миколайович, задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2023 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 квітня 2024 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: І.В. Кочеткова

Г.С. Подліянова