ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

з участю секретаря Кавунець А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Т.О. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , та після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,3850 га, що розташована на території Фастівецької міської ради Фастівського району Київської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 268176, виданого Фастівською райдержадміністрацією 15 квітня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за №01:05:032:00092, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0036 - площею 1,5643 га, кадастровий номер :01:002:0044 - площею 2,8207 га. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла її дочка ОСОБА_7 . У 2012 році ОСОБА_7 отримала державний акт на земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий номер :01:002:0044. Після смерті у 2012 році ОСОБА_7 , земельна ділянка площею 2,8207 га, кадастровий номер :01:002:0044 перейшла у власність по спадщині до її доньки ОСОБА_1 . 20.12.2012 право власності ОСОБА_1 на дану земельну ділянку площею 2,8207 га з кадастровим номером :01:002:0044, було зареєстровано в Поземельній книзі Державного агентства земельних ресурсів України ГУ Держземагенства у Київській області, тобто вона набула право власності та оформила його в установленому законом порядку до 01.01.2013 року, яким ще не було передбачено проведення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки в одному державному реєстрі. З часу отримання у спадок земельної ділянки площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, ОСОБА_1 володіє і користується цією земельною ділянкою як власник. Так, з 30.09.2015 року ОСОБА_1 здає належну їй земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, в оренду ПСП «Агрофірма «Світанок» і отримує передбачений договором із орендарем прибуток. Право оренди ПСП «Агрофірма «Світанок» земельної ділянки площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, на підставі договору оренди землі від 30.09.2015 року та додаткової угоди від 10.04.2017 року, укладеним між ПСП «Агрофірма «Світанок» і ОСОБА_1 , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На даний час, в зв`язку із необхідністю внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про орендодавця ОСОБА_1 та орендаря ПСП «Агрофірма «Світанок», між якими укладено додатковуугоду щодо оренди земельної ділянки, з`ясувалось, що в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками земельної ділянки площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, зазначені відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ВасОСОБА_8 і ОСОБА_4 - по 1/4 частині кожна, на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 13.12.2013 року.

Після смерті своєї матері ОСОБА_9 30.12.2012 року, відповідачі дізналися, що помилково було видано два державні акти з тотожним кадастровим номером на ім`я двох різних осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Таким чином, за рішенням Фастівського міськрайонного суду від 17.10.2016 року відповідачі отримали у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_9 іншу земельну ділянку, а земельна ділянка площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, перебуває у володінні і користуванні позивачки ОСОБА_1 .

Проте Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.12.2013 року, яким відповідачам передано право на земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, залишається дійсним і не може бути скасоване в позасудовому порядку, що і стало причиною звернення позивачки до суду за захистом свої прав.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлялися судом належним чином, представник позивача адвокат Мельник Т.О. подала до канцелярії суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 направили до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,3850 га, розташовану на території Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 268176, виданого Фастівською райдержадміністрацією 15 квітня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за №01:05:032:00092, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0036 - площею 1,5643 га, кадастровий номер :01:002:0044 - площею 2,8207 га.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла її дочка (а мати позивачки) ОСОБА_7 , яка 17.03.2009 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,5643 га, кадастровий №:01:002:0036, та площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, які належали ОСОБА_6 на підставі державного акту серії ЯБ №268176 від 15.04.2005 року (а.с.18).

03 вересня 2012 року ОСОБА_7 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044 (а.с.19).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 земельна ділянка площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044 в порядку спадкування перейшла у власність її дочки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.12.2012 року, виданим приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Куцевол Н.М. (а.с.20).

20 грудня 2012 року право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, було зареєстровано в Поземельній книзі Державного агентства земельних ресурсів України ГУ Держземагентства у Київській області.

Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, та оформила його в установленому законом до 01 січня 2013 року порядку, яким ще не було передбачено проведення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки в одному державному реєстрі.

Відповідно до Закону України від 11.02.2010 № 1878-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» відповідно до Закону України від 11.02.2010 № 1878-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» проведення державної реєстрації речових прав як на земельні ділянки, так і на об`єкти нерухомого майна, розміщені на них, а також обтяжень таких речових прав здійснюватимуться в одному державному реєстрі з 1 січня 2013 року.

З часу отримання у спадок земельної ділянки площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, ОСОБА_1 володіє і користується цією земельною ділянкою як власник.

Так, з 30.09.2015 року ОСОБА_1 здає належну їй земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, в оренду ПСП «Агрофірма «Світанок» і отримує передбачений договором із орендарем прибуток.

Право оренди ПСП «Агрофірма «Світанок» земельної ділянки площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, на підставі договору оренди землі від 30.09.2015 року та додаткової угоди від 10.04.2017 року, укладеним між ПСП «Агрофірма «Світанок» і ОСОБА_1 , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.22-23).

На даний час, в зв`язку із необхідністю внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про орендодавця ОСОБА_1 та орендаря ПСП «Агрофірма «Світанок», між якими укладено додатковуугоду щодо оренди земельної ділянки, з`ясувалось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власниками земельної ділянки площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, зазначені відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ВасОСОБА_8 і ОСОБА_4 - по 1/4 частині кожна, на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 13.12.2013 року.

В подальшому з`ясувалось наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати відповідачів ОСОБА_9 . Після її смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки загальною площею 4,385 га (кадастровий №:01:002:0036 - 1,5643 га, кадастровий № :01:002:0044 - 2,8207 га) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Фастівецької сільської ради, які належали спадкодавиці на підставі державного акту серії ЯБ №265012 від 17.01.2005 року.

Отже, до спадкової маси після смерті матері відповідачів входила земельна ділянка площею 2,8207 га з кадастровим номером :01:002:0044, що є тотожним із кадастровим номером належної позивачці земельноїділянки.

13 грудня 2013 року відповідачки, як спадкоємці, що прийняли спадщину, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044 (а.с.24).

Нотаріусом, як державним реєстратором, було внесено відомості про відповідачок як про власників земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.25).

Проте, оскільки з 17.04.2012 року земельна ділянка площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044 перебуває у власності ОСОБА_1 як успадкована після смерті матері ОСОБА_7 , і з 20.12.2012 року право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку було зареєстровано в Поземельній книзі Державного агентства земельних ресурсів України ГУ Держземагентства у Київській області, а також в Державному земельному кадастрі, то відповідачі не змогли здійснювати всі права власників цієї земельної ділянки.

В серпні 2016 року відповідачі звернулися до суду із позовом до Фастівецької сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкову земельну ділянку. Підставою цього позову слугували наступні обставини.

Спадкові земельні ділянки відповідачів - це земельна частка (пай), право на яку мала їхня мати як член КСП «Надія». Право ОСОБА_9 на земельну частку (пай) було підтверджено виданим їй сертифікатом.

Зборами уповноважених членів КСП АФ «Надія» від 29.01.2000 року власникам сертифікатів, в тому числі і матері відповідачок ОСОБА_9 , було передано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В списку власників сертифікатів на земельну частку (пай), яким передано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Фастівецькій сільській раді, який є невід`ємним додатком до Протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП АФ «Надія» від 29.01.2000 року Зборів членів КСП АФ «Надія», для кожного власника сертифікату згідно загальної схеми розпаювання земельних ділянок були визначені конкретні земельні ділянки та записані їх номери по схемі.

В цьому списку було допущено описку щодо номеру земельної ділянки по схемі розпаювання, яка належить спадкодавиці ОСОБА_9 (замість АДРЕСА_1 ), що в подальшому привело до видачі двох однакових державних актів на одні ті ж самі земельні ділянки на різних осіб, а саме: 17.01.2005 року мати позивачок ОСОБА_9 отримує державний акт на земельні ділянки площею 1,5643 га, кадастровий №:01:002:0036, та площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, а 15.04.2005 року інший член КСП АФ «Надія» - баба позивачки ОСОБА_6 отримує державний акт на ті ж самі земельні ділянки площею 1,5643 га, кадастровий №:01:002:0036, та площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044.

Помилково було видано два державних акти різним особам на ту жсаму землю.Внаслідок цього кількість земельних ділянок, що були передані зборами членів КСП АФ «Надія» у приватну власність власникам сертифікатів та кількість виданих на них державних актів була рівною, проте на земельну ділянку № 178 згідно схеми розпаювання державний акт нікому не видавався.

Зазначена в списку власників сертифікатів під номером 178 ОСОБА_10 28.02.2000 року отримала державний акт на іншу земельну ділянку площею 4,17 га, і в подальшому після її смерті право на земельну частку (пай) перейшло до її сина ОСОБА_11 , що підтверджується копією рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.12.2014 року.

ОСОБА_6 (власниця другого державного акту) померла раніше матері відповідачок - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, оскільки на одні ті ж самі земельні ділянки було видано два однакові державні акти, а власник одного із них - ОСОБА_6 померла раніше за власника другого акту ОСОБА_9 , то позивачка ОСОБА_1 отримала своє право на цю землю раніше відповідачів.

Оскільки, згідно довідки Фастівецької сільської ради від 26.02.2016 року земельна ділянка №178 згідно схеми розпаювання, загальною площею 4,38 га була вільною, а тому саме на цю земельну ділянку мала право мати відповідачок ОСОБА_9 , якій в зв`язку із опискою в списках видали державний акт на іншу земельну ділянку, яка вже мала іншого власника ОСОБА_6 , то рішенням Фастівського міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року було встановлено факт отримання ОСОБА_9 , як власником сертифіката на право на земельну частку (пай) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Фастівецькій сільській раді №178 згідно схеми розпаювання, загальною площею 4,38 г, що належала КСП АФ «Надія».

Також, було визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , право власності в рівних частках по 1/4 частині кожній на земельні ділянки №178/1 площею 1,98 га, №178/2 площею 2,40 га згідно схеми розпаювання, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, за рішенням Фастівського міськрайонного суду від 17.10.2016 року відповідачки отримали у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_9 іншу земельну ділянку, а земельна ділянка площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, перебуває у володінні і користуванні позивачки ОСОБА_1 .

Проте Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.12.2013, яким відповідачам передано право на земельну ділянку площею 2,8207 га, кадастровий №:01:002:0044, залишається дійсним і не може бути скасоване в позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувасться на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,89,141,265,268 ЦПК України, ст. 81 ЗК України, ст. 328, 1218, 1225, 1269, 1301 ЦК України, ст.ст. 346,349, 182,328,391,392 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , рнокпп: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_6 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - задовольнити.

Визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 12.12.2013 року Фастівською районною державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 (серія та номер НОМЕР_6 ), на ім`я ОСОБА_2 (серія та номер 2132), на ім`я ОСОБА_12 юк ОСОБА_13 (серія та номер 2124) та на ім`я ОСОБА_4 (серія та номер 2116) на 1/4 частину за кожною із спадкоємиць земельної ділянки площею 2, 8207 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :01:002:0044 та скасувати їх державну реєстрацію.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Ковалевська