У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова, В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білогруд Дмитро Олександрович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білогруд Дмитро Олександрович, до ОСОБА_2 , третя особа: Селидівський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білогруд Дмитро Олександрович, до ОСОБА_2 , третя особа: Селидівський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів.

Представником позивача 18.04.2024 року подана заява про забезпечення позову, в якій він просить на час розгляду справи зупинити стягнення аліментів за Судовим наказом, виданим 03.06.2020 року Селидовським міським судом Донецької області у справі № 242/2133/20 в рамках виконавчого провадження № 64424970 та залишити на час розгляду справи на депозитному рахунку Селидівського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного МУ МЮ сплачені ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти після 18.12.2023 року, заборонивши їх перерахування стягувачу ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Тож враховуючи вищевикладене, та той факт що у стягувача наразі відібрано дитину та вирішується питання про позбавлення її батьківських прав а також передано дитину позивачу то стягнення аліментів на користь відповідача у якого не має дитини призведе до порушення права власності дитини та її інтересів.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову може бути зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білогруд Дмитро Олександрович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білогруд Дмитро Олександрович, до ОСОБА_2 , третя особа: Селидівський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду..

Суддя В.Г.Черков