БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1926/22
Провадження № 6/497/35/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кодінцевої С.В.

за участю секретаря - Мунтянової В.Р.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2024 року до суду надійшло вказане подання, в якому приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М.. просить в рамках виконавчого провадження АСПВ№ 70961040 тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Болградського районного суду Одеської області, на підставі якого був виданий виконавчий лист №97/1926/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором в розмірі - 105633,34 гривень

В обґрунтування подання виконавець зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М.. з 07.02.2023 перебуває ВП № 70961040, відкрите на підставі постанови від 07.02.2023 року, яка надіслана рекомендованим листом №210 з повідомленням про вручення за вих. № 261, за адресою, що вказана у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 на ім`я боржника ОСОБА_1 ..

Також приватним виконавцем на виконання вимоги заяви стягувана при відкритті виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника, з метою реального виконання вимог виконавчого документу в межах суми боргу.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно відповіді, яка надійшла із Пенсійного фонду України: доходів, в тому числі за цивільно-правовими договорами, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - не отримує пенсію.

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 2 70 від 08.02.2023 року, боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 11.01.2021 року.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на електронний запит за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Приватним виконавцем 07.02.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено для виконання копії постанови про арешт коштів боржника банківським установам. Проте кошти на рахунках боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 - відсутні.

У зв`язку з тим, що рішення суду не виконано, а також те, що боржник ухиляється від його виконання, заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів не вживає, державний виконавець просить задовольнити подання.

В судове засідання державний виконавець не з`явився. До подання подано клопотання про розгляд подання без участі державного виконавця.

Розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, тобто за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ч.1).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч.5).

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Крім цього, згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки тощо.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

У разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, ….виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника …

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавче провадження АСВП № 70961040 з примусового виконання виконавчого листа № 497/1926/22 виданого Болградським районним судом Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Лескова, буд. 9, ) заборгованість за Заявою - Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит Готівкою" №014-ВО-82-Ю1794959 від 20.08.2021 в сумі 105633,34 гри. яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 89800,00 гри., заборгованості за відсотками у розмірі - 15 833,34 грн станом на 22.12.2021 та судові витрати в розмірі 2481,00 гри судового збору.

07.02.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70961040 (а.с.5).

До матеріалів справи додано «Список 07.02.2023 року» згрупованих відправлень Укрпошта Стандарт (а.с.6) та квитанцію про внесену суму оплати за чотири листа. Під порядковим номером значиться лист на ім`я ОСОБА_1 , номер відправлення : 210 (а.с.6).

Будь-які докази, які підтверджують отримання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження (яка відповідно до вимог ст.28 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» мала бути надіслана рекомендованим листом), в якій містяться вимоги про стягнення заборгованості, а також про добровільне виконання зобов`язання, докази одержання нею усіх інших документів, що виносились у процесі здійснення виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", а також докази того, що вона ухиляється від виконання зобов`язань, відсутні.

Поштове відправлення з таким номером 4210 по Трекінгу Укрпошта не зареєстровано.

Крім цього, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник може або намагається виїхати за межі України, щоб уникнути відповідальності.

Відмовляючи у поданні, суд виходить з того, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а в разі ухилення від їх виконання.

Відповідно до Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК) від 11.10.2016, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Судом встановлено, що у поданні відсутні відомості щодо роз`яснення боржнику його обов`язків; докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань; інформація щодо встановлення боржнику строків добровільного виконання зобов`язань за рішенням суду або іншого органу, із якими він достеменно обізнаний.

Відповідно до роз`яснень ВСУ, викладених у листі від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Виконання перелічених вище виконавчих дій з боку державного виконавця не переконує суд, в цьому випадку, в наявності умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Суд бере до уваги те, що державним виконавцем були направлені відповідні запити до різних державних організацій з приводу з`ясування його відповідного майна, заробітку, однак тимчасове обмеження громадянина України в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу це є винятковим заходом, за його застосування потребує доказування саме підстав ухилення боржника від виконання рішення суду або рішення інших органів (посадових осіб), що на даний час суд не вбачає такої підстави.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на державного виконавця. При цьому, ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником-фізичною особою або керівником боржника - юридичної особи діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тобто у цьому випадку дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), повинні бути зазначені в поданні.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з свою власну.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини "Хлюстов проти Росії" від 11.07.2013 року, суд визнав порушення п. 2 та 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції по захисту прав людини та основоположних свобод, в зв`язку з необґрунтованим втручанням в право заявника на виїзд з країни. Оскільки в якості обґрунтування обмеження права заявника на виїзд з країни, служба судових виконань посилалась на несплату заборгованості по судовому рішенню добровільно, не зазначивши ніяких інших причин для застосування даної міри, не пояснивши, як обмеження на виїзд може допомогти меті стягнення заборгованості і не вивчивши особистого становища заявника та інші відповідні обставини справи. З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що національна влада не виконала своїх обов`язків по забезпеченню того, що будь-яке втручання в право особи на виїзд з країни, виправдано і співрозмірно на протязі всього терміну його дії у відповідних обставинах справи. Таким чином, втручання не було необхідним в демократичному суспільстві.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та його наміру ухилятися від виконання покладених на нього зобов`язань.

Так, державний виконавець в своєму поданні посилається на те, що боржник не виконав свого обов`язку та не сплатив заборгованість.

Але, в той же час слід зазначити, що державним виконавцем не надано доказів про те чи знав боржник про цей свій обов`язок, оскільки до подання взагалі не надано документів, які б підтверджували, що постанова про відкриття провадження виконавцем, яка направлялась на адресу боржника була ним отримана.

Тобто всі вищевказані доводи державного виконавця ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження.

За таких обставин, враховуючи дослідженні докази, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що в даному випадку є підтвердженим факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, оскільки державним виконавцем не доведено винну поведінку ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні № 70961040, а тому відсутні передбачені законом підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Доводи державного виконавця про направлення боржником на адресу виконавця заяви про скасування обмеження у праві виїзду за кордон, що на його думку свідчить про намір боржника виїхати за кордон, не може бути доказом того, що останній ухиляється від виконання рішення суду, оскільки наявність у боржника невиконаних зобов`язань у виконавчому провадженні сама по собі не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України.

Отже, враховуючи викладене та обставини справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 18, 26, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 70961040 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua.

Суддя С.В.Кодінцева