УХВАЛА

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 310/1626/20

провадження № 61-17993св23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про відвід суддів Осіяна Олексія Миколайовича, Білоконь Олени Валеріївни , Сакари Наталії Юріївни у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник - ОСОБА_3 , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про видачу дубліката виконавчого листа, за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 310/1626/20 та просила суд видати їй дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_3 на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2020 року у цій справі про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Глобал Спліт» кредитну заборгованість у розмірі 163 965,95 грн.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя ухвалою від 06 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2023 року, у задоволенні заяви Матвійчук Н. Є. про видачу дубліката виконавчого листа відмовив.

У грудні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2023 року.

Верховний Суд ухвалою від 29 січня 2024 року відкрив касаційне провадження в указаній справі, витребував справу № 310/1626/20 із Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

У квітні 2024 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала до Верховного Суду заяву про відвід суддів Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. від участі у розгляді справи за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою від 17 квітня 2024 року Верховний Суд визнав заяву необґрунтованою, справу передав на автоматизований розподіл іншому судді для вирішення питання про відвід судді порядку статті 33 ЦПК України.

Вирішення питання про відвід від участі у розгляді справи суддям Верховного Суду Осіяну О. М., Білоконь О. В., Сакарі Н. Ю. передано у порядку, встановленому, частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід передано на розгляд судді-доповідачу Литвиненко І. В.

Згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України судді, який вирішує питання про відвід інших суддів, не може бути заявлений відвід.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з заявою про відвід колегії суддів, заявник зауважила, що в неї виникли сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді справи. Також судом порушено строк розгляду справи.

Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію необхідно зазначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях.

Аналіз заяви приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про відвід колегії суддів свідчить про незгоду з процесуальними діями суду, водночас не має посилань на обставини, які дадуть підстави для безапеляційного висновку про наявність упередженого ставлення колегії суддів до заявника, оскільки такі мотиви викладені узагальнено та не підтверджені належним чином доказами.

В свою чергу незгода заявника з процесуальними діями суду не підтверджує наявність упередженості колегії суддів до заявника, а тому не є безумовною підставою для відводу.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід суддям Осіяну О. М., Білоконь О. В. , Сакарі Н. Ю. при розгляді у касаційному порядку справи № 310/1626/20, оскільки доводи заяви не знайшли свого підтвердження, а суд в силу імперативної вимоги статті 81 ЦПК України неуповноважений приймати рішення на підставі припущень.

Крім того, Верховний Суд наголошує на тому, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Оскільки обставини, на які посилається приватний виконавець Матвійчук Н. Є. як на підставу для відводу суддів, не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності суддів Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. при розгляді цієї справи, то заява Матвійчук Н. Є. про відвід від участі у розгляді справи суддів Верховного Суду Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про відвід суддів Осіяна Олексія Миколайовича, Білоконь Олени Валеріївни, Сакари Наталії Юріївни у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник - ОСОБА_3 , стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про видачу дубліката виконавчого листа, за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко