Справа №464/2631/24
пр № 2-з/464/25/24
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Вовчак А.В., від імені та в інтересах позивача, через підсистему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис № 20488, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, вирішуючи яку суддя дійшла наступного висновку.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16 квітня 2024 року передано цивільну справу № 464/2631/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за підсудністю до Залізничного районного суду м.Львова.

За приписами п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16 квітня 2024 року встановлено, що вищевказаний спір належить розглядати за підсудністю Залізничним районним судом м.Львова.

Сихівський районний суд м.Львова не є «судом, встановленим законом» у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року, що є джерелами права (ч.4 ст.10 ЦПК України), не має повноважень розглядати заяву про забезпечення позову по суті у зв`язку з тим, що буде порушено правила підсудності, визначені нормами ЦПК України. Розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову повинно здійснюватися виключно судом компетентним розглядати спір по суті.

Оскільки ЦПК України не передбачає вирішення заяви про забезпечення позову при неналежності справи до певного суду, а тому у даному випадку підлягає застосуванню положення, передбачені ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на викладене вище у своїй сукупності, заяву про забезпечення позову слід передати для розгляду по суті до Залізничного районного суду м.Львова.

Керуючись ст.ст.31, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Передати заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за підсудністю до Залізничного районного суду м.Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів дня складання повного судового рішення.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Повне судове рішення складено та підписано 16 квітня 2024 року.

Суддя Г.О.Шашуріна