Єдиний унікальний номер судової справи: 2-3973/10
Номер провадження: 22-ц/812/490/24 Суддя-доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Голощаповою А.О.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Юрченка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Юрченком Артемом Сергійовичем

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2010 року, ухваленого під головуванням судді Костюченка Г.С. в приміщенні того ж суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (надалі ПАТ «ПУМБ») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Метал Імпекс» (надалі ПП «Метал Імпекс») про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Метал-Імпекс» про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно.

Позов обґрунтовано, що 19 травня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ» (правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ») та ПП «Метал-Імпекс» 19 травня 2008 року укладено кредитний договір № 05-235/08 та три додаткові угоди до нього від 4 вересня 2008 року, 10 вересня 2008 року та 18 березня 2009 року. За умовами договору банк зобов`язався надати ПП «Метал-Імпекс» цільовий кредит у розмірі 300 000 доларів США зі строком повернення до 18 травня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом та адміністративної комісії.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 05-121/09 від 18 березня 2009 року та між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 05-235/08-П від 19 травня 2008 року, за якими поручителі зобов`язались нести відповідальність перед ПАТ «ПУМБ» за виконання ПП «Метал-Імпекс» зобов`язань за кредитним договором.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника з ОСОБА_1 укладено два договори застави транспортних засобів від 04 вересня 2008 року та 18 березня 2009 року, а 19 травня 2008 року між позивачем і ПП «Метал-Імпекс» укладено договір застави товарів в обороті.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 21 квітня 2010 року у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 68 555,55 доларів США та 111 091,51 грн., яка складається з: 61 562, 40 доларів США заборгованість за основною сумою кредиту; 6 993, 15 доларів США заборгованість за відсотками та 111 019,51 грн заборгованості за пенею.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Метал - Імпекс», як з солідарних боржників на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором № 05235/08 від 19 травня 2008 року та звернути стягнення на заставлене майно.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Метал-Імпекс» у солідарному порядку на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» кредитну заборгованість у розмірі 655 192, 90 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Метал-Імпекс» на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» по 606, 67 грн судових витрат.

27 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 поновлено строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення та відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2010 року.

Не погодившись із вказаним заочним рішенням суду, адвокат Юрченко А.С. діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2010 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості у розмірі 655 192, 90 грн скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за договором поруки сторони передбачили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до припинення зобов`язань. На думку адвоката Юрченка А.С. порука ОСОБА_1 припинена на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк виконання основного зобовязання настав 18 травня 2009 року, а позивач звернувся з вимогою до ОСОБА_1 14 червня 2010 року, тобто з пропуском строку більш ніж на шість місяців, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача - адвокат Дядюренко М.П. посилається на безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги та на зловживання відповідачем ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, маючі на меті лише уникнення своєї цивільно - правової відповідальності.

У судове засідання, представник позивача та відповідач - ОСОБА_2 не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_2 - адвоката Ільїна О.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача, представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка А.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 19 травня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ» (правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ») та ПП «Метал-Імпекс» укладено кредитний договір № 05-235/08 та три додаткові угоди до нього від 4 вересня 2008 року, 10 вересня 2008 року та 18 березня 2009 року. За умовами договору Банк зобов`язався надати ПП «Метал-Імпекс» цільовий кредит у розмірі 300 000 доларів США зі строком повернення до 18 травня 2009 року зі сплатою відсотків та адміністративної комісії (а.с. 18-25).

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань, між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 19 травня 2008 року укладено договір поруки № 05-235/08-П, а 18 березня 2009 року укладено договір поруки № 05-121/09 між Банком та ОСОБА_1 , за якими поручителі зобов`язались нести відповідальність перед ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» за виконання ПП «Метал-Імпекс» зобов`язань за кредитним договором (а.с. 26-29).

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника з ОСОБА_1 укладено два договори застави транспортних засобів від 04 вересня 2008 року та 18 березня 2009 року, а 19 травня 2008 року між позивачем і ПП «Метал-Імпекс» укладено договір застави товарів в обороті (а.с. 30-38).

ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» свої обов`язки за кредитним договором виконало належним чином, надавши ПП «Метал-Імпекс» кредитні кошти, шо підтверджується платіжним дорученням № 1 від 19.05.2008 р. та випискою операцій та оборотів за позичковим рахунком ПП «Метал-Імпекс» (а.с. 39, 40).

Строк виконання умов кредитного договору щодо повного повернення кредитних коштів та виконання інших зобов`язань настав 18 травня 2009 року.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 21 квітня 2010 року у позичальника утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 68 555,55 доларів США та 111 091,51 грн., яка складається з: 61 562, 40 доларів США заборгованість за основною сумою кредиту; 6 993, 15 доларів США заборгованість за відсотками та 111 019,51 грн заборгованості за пенею (а.с. 13-17).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно з частиною 4 статті 559 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З укладеного між ЗАТ «ПУМБ» та поручителем ОСОБА_1 договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до припинення основного зобов`язання не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Отже, непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням.

Саме такі правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16, від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1265цс16.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1599цс15 щодо застосування положення частини четвертої статті 559 ЦК України, наявні підстави для висновку, що під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог цієї норми. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі статті 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

За таких обставин у Банку виникло право пред`явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 19 травня 2009 року і протягом наступних шести місяців.

Між тим, ПАТ «ПУМБ» звернувся до суду з даним позовом 14 червня 2010 року, тобто із пропуском зазначеного в частині четвертій статті 559 ЦК України шестимісячного строку.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постановах від 17 вересня 2014 року у справах № 6-125цс14, № 6-6цс14, № 6-53цс14 пред`явленням вимоги до поручителя є пред`явлення до нього позову, тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами передбаченого законом строку, оскільки із закінченням строку припинилось матеріальне право.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, заявлених Банком до поручителя ОСОБА_1 у зв`язку з припиненням права кредитора - ПАТ «ПУМБ» на задоволення своїх вимог за рахунок цього поручителя.

К олегія суддів враховує позицію ЄСПЛ, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

За таких обставин, заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості у розмірі 655 192,90 грн за кредитним договором №05-235/08 від 19 травня 2008 року на підставі п.п.1, 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню та ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

На підставі ч.13 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2040 грн.

Виходячи із меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, встановлених ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в іншій частині оскаржуване рішення в апеляційному порядку не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Юрченком Артемом Сергійовичем задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Пер ший Український Міжнародний банк» кредитної заборгованості у розмірі 655 192,90 грн за кредитним договором №05-235/08 від 19 травня 2008 року - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення - про відмову у задоволенні цих вимог.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2040 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 18 квітня 2024 року.