ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5781/23
Провадження № 2/210/320/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 квітня 2024 року
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сільченко В. Є.
секретаря судового засідання Печарник В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі про надання дозволу на реєстрацію місця проживання,
Позивачі звернулись до суду з позовом про надання дозволу на реєстрацію місця проживання.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 58/200 частки 3-х кімнатної квартири, а саме кімнати №№2,4 та лоджії, загальною площею 35.4 кв.м., житловою площею 23.8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 , як власниця 58/200 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , має намір зареєструвати на постійне місце проживання у своїй частці квартири ОСОБА_4 ..
Ще одним співвласником житла є ОСОБА_3 .. Проте, документів, що підтверджують його право власності позивачі не мають. Відповідач протягом 10 років не проживає у вищевказаній квартирі, його місцезнаходження та засоби зв`язку позивачам невідомі.
08.08.2023 р. ОСОБА_4 звернувся до Органу реєстрації Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі з заявою про реєстрацію місця проживання, де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дали свою згоду власників житла на реєстрацію місця проживання.
Проте, у реєстрації місця проживання було відмовлено, відповідно до п.35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 р. №265 відсутня згода співвласника житла ОСОБА_3 та документ, що підтверджує його право власності на частку в житловому приміщенні.
Так, як встановити місцезнаходження відповідача (співвласника) для отримання згоди на реєстрацію в житловому приміщенні ОСОБА_4 неможливо, позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 без згоди третього співвласника ОСОБА_3 даного житла.
Позивачі в судове засідання не з`явилась. До початку судового засідання, кожен окремо, надали заяву про розгляд справи без участі, позов просять задовольнити, та не заперечують щодо заочного розгляду справи.
ОСОБА_4 в судове засідання, також не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позов просить задовольнити.
Директор Департаменту адміністративних послуг Зеленська Л. звернулась до суду з листом, в якому просила проводити розгляд судової справи без залучення представника Департаменту, оскільки Департамент не є юридичною особою та самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету Криворізької міської ради, основні завдання якого полягають у створенні належних умов для задоволення потреб територіальної громади міста у сфері надання адміністративних, інших публічних послуг, а також у сфері видачі суб`єктам документів дозвільного характеру.
У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явився, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності в розмірі по 58/200 кожному належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13, 14).
ОСОБА_4 , звернувшись до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), отримав відмову у реєстрації місця проживання (перебування) відповідно до п. 35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265, оскільки згоду на реєстрацію надали співвласники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а відсутня згода іншого співвласника житла та документ, що підтверджує його право власності на частку житловому приміщенні (а.с. 15-16).
За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Правова позиція ЄСПЛ відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції гарантує кожній особі, крім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За змістом ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Отже, за змістом зазначених норм права співвласник майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.
При розгляді справи встановлено, що співвласники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надають дозвіл ОСОБА_4 на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, позивачі позбавлені можливості вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, оскільки окрім їх дозволу на реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , необхідний дозвіл співвласника ОСОБА_3 ..
Тому, на переконання суду, відсутність дозволу співвласника ОСОБА_3 порушує право вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 317, 319, 321, 355 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 200, 206, 247, 280, 354 ЦПК України,суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі про надання дозволу на реєстрацію місця проживання задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 без згоди третього співвласника даного житла ОСОБА_3 .
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко