Справа №639/7548/23
Провадження №2/639/481/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря Яременко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/7548/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищевказана справа.

29 березня 2024 року відповідач ОСОБА_3 , в особі свого представника адвоката Бакшеєвої А.А., звернулась з зустрічною позовною заявою про визнання частини майна особистою приватною власністю одного з подружжя та розподіл майна, набутого під час шлюбу, згідно якої просила суд:

-визнати 40/100 частин нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 особистою приватною власністю позивача ОСОБА_3 ;

-визнати рухоме майно - автомобіль: марки FORD FOKUS 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати нерухоме майно - гаражний бокс, Літ А-1, площею 24,9 кв.м., розташований в Гаражному кооперативі «Патрон», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 200 000 гривень, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-в порядку розподілу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину - гаражного боксу, Літ А-1, площею 24,9 кв.м., розташованого в Гаражному кооперативі «Патрон», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська, вартістю 200 000 гривень та на 1/2 частину автомобіля, марки FORD FOKUS 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Представник позивача та позивач в підготовчому судовому засіданні проти прийняття зустрічного позову заперечували, зазначили, що він поданий з порушенням строків ЦПК України.

Відповідач та її представник в підготовчому судовому засіданні просили поновити строк для подання зустрічної позовної заяви, прийняти зустрічний позов до розгляду та об`єднати його в одне провадження з первісним.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у грудні 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Призначено підготовче судове засідання.

Запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення даної ухвалинадіслати одночасно:

-суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

-позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам копію відзиву та доданих до нього документів.

-відзив повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити справу за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_3 05.02.2024 особисто було отримано копію ухвали про відкриття провадження від 03.01.2024 та копію позовної заяви з доданими до неї документами, про що свідчить її підпис в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Так, 29 березня 2024 року представником відповідача була подана зустрічна позовна про визнання частини майна особистою приватною власністю одного з подружжя та розподіл майна, набутого під час шлюбу.

Оскільки, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 січня 2024 року, відповідачем ОСОБА_3 особисто було отримано 05.02.2024, то строк для подання відзиву на позовну заяву та відповідно подання зустрічної позовної заяви до 26.02.2024 включно.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 766/12340/17.

Отже, судом встановлено, що зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні просила продовжити строк на подання зустрічного позову посилаючись на те, що у сторони відповідача виникли труднощі щодо збирання доказів для звернення до суду з зустрічним позовом, а саме: виготовлення технічного паспорту, оцінки нерухомого майна.

Як вбачається з доданих до зустрічної позовної заяви доказів, довідка про найбільш вірогідну ціну продажу рухомого майна була розрахована 26.02.2024, технічний паспорт виготовлений 19.02.2024, звіт про оцінку майна складений 22.02.2024.

Отже, як вже було встановлено судом, що зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву, посилання представника відповідача щодо причин пропуску на подання зустрічного позову, а саме: через збиранням доказів, не свідчить про поважність причини пропуску строку на подання зустрічного позову, оскільки дані докази були зібрані стороною відповідача у лютому 2024 року, тоді як відповідач звернулась до суду з зустрічним позовом лише 29.03.2024, а отже суд не знаходить підстав для продовження строків на подання зустрічного позову.

Згідно ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи, те що відповідач ОСОБА_3 лише 29 березня 2024 року надала до суду зустрічний позов, чим пропустила встановлений ст. 193 ЦПК України строк для подання зустрічної позовної заяви, та представник позивача також наголошує на тому, що відповідачем ОСОБА_3 пропущений строк для подання зустрічної позовної заяви, суд вважає, що зустрічна позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду з первісним позовом та підлягає поверненню відповідачу.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Суд наголошує, що повернення зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_3 звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185,193, 194 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання частини майна особистою приватною власністю одного з подружжя та розподіл майна, набутого під час шлюбу - повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення до суду з цим позовом в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17.04.2024

Суддя В.В. Труханович