Провадження № 2/344/872/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.

за участю сторін:

представника позивача адвоката Дзібій-Полячок Н.М.

відповідача 2 - Тимків Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся до суду з позовом до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», місцезнаходження: вул. Русових, буд. 7, м. Львів, Львівська область, 79013, відповідача 2 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В.

Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дзібій-Полячок Наталія Миронівна заявила клопотання про направлення даної справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів» про стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг на розгляд до Господарського суду Львівської області, оскільки на розгляді в даному суді перебуває справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів».

Представник відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів» до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідач 2 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 проти задоволення клопотання не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до частин першої-третьої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що поняття «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява N 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У частині першій статті 1 Цивільного кодексу України вказано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У відповідності до пункту 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно частини першої-другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц, від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б зазначила, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Судом встановлено, що, згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 312201 від 08 листопада 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», ідентифікаційний код юридичної особи 38098866, перебуває в стані припинення, підстава: внесення СР про визнання ЮО банкрутом (а.с. 17-20).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарськими, справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства,

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 Цивільного процесуального кодексу України).

Оскільки після відкриття провадження у вищезазначеній справі встановлено, що вирішення останньої належить до господарської юрисдикції, то суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у цивільній справі в частині вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження по справі ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг слід закрити в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 255-256, 258-263, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг закрити в частині вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів».

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», , місцезнаходження: 79013 м. Львів, вул. Русових, буд.7.

Відповідач 2 - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Вступна та резолютивна частини ухвали складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 квітня 2024 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 квітня 2024 року.

Суддя Мелещенко Л.В.