Провадження № 6/761/770/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідно до якої просить: поновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2020 у цивільній справі № 761/34127/19.

На обґрунтування заяви заявник зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2020 у справі № 761/34127/19 було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні, користуванні права власності, виселення осіб.

Оскільки, рішення суду до теперішнього часу не виконане, виконавчий документ не було пред`явлено до виконання в строк, визначений у виконавчому листі, заявник звернулася до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У судове засідання представник заявника не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливим провести дане судове засідання за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах регулюються розділом VI ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши надані документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання по суті, приходить до наступних висновків.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2020 у справі № 761/34127/19 було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні, користуванні права власності, виселення осіб.

«Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) квартирою що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_2 ) з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.»

24 вересня 2020 року Постановою Київського апеляційного суду - апеляційну скаргу ОСОБА_3 від 10 березня 2020 року, з урахування доповнень від 28 квітня 2020 року - залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року залишено без змін.

08 грудня 2021 року Постановою Верховного Суду - касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року залишено без змін.

22.10.2020 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - державним виконавцем Марченко Ольгою Андріївною винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що у виконавчому документі, що пред`явлений до виконання - відсутня дата народження боржника-фізичної особи.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 469/1357/16-ц роз`яснив, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

06.02.2021р. ОСОБА_1 з метою збереження, здоров`я, життя, лікування та догляду за своїм батьком, вимушена була виїхати з м. Києва до Донецької області для догляду та лікуванням свого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником заявника - ОСОБА_2 було отримано 29 вересня 2023 року виконавчий лист.

12.10.2023 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - старшим державним виконавцем Алексеєвим Валентином Владиславовичем винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що рішення у справі №761/34127/19 від 10.02.2020 набрало законної сили 24.09.2020; строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 25.09.2023. Заява про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом надійшла до відділу 10.10.2023 - у зв`язку з чим порушено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Частиною першою статті 433 ЦПК України, встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як на підставу пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилається на такі обставини:

-введення карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19;

-20.10.2020 судом видано виконавчий лист не у відповідності із законом (згідно повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.10.2020р.);

-стягувач ОСОБА_1 вимушена була виїхати 06 лютого 2021р. з м. Києва в Донецьку область доглядати за хворим батьком ОСОБА_6 , що підтверджується Випискою з медичної картки ОСОБА_6 ;

-22.02.2022р. війна рф проти України, окупація росією території України Донецької області та неможливістю виїзду ОСОБА_1 з окупованої території Донецької області;

-не випуск з окупованих територій росіянами громадян України, в тому числі і ОСОБА_1 з окупованої території на територію України в м. Київ до цього періоду часу.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України "Про виконавче провадження", покладено саме на стягувача.

Постановою Верховного Суду України від 13.04.2016 справа N 6-599цс16 (ЄДРСР N 57312236) зазначається "Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції"). Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження".

Таким чином, перевіривши матеріали справи та заяви, вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув, а рішення не виконано, причини пропуску строку для пред`явлення є поважними, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 81, 260, 261, 263, 353, 433, 442, 446 ЦПК України, п. 17.4 розділ ХІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити.

Поновити стягувачу - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2020 у цивільній справі № 761/34127/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: