ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1395/24
провадження № 8/753/6/24
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви представника боржника перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу

"17" квітня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря Гаврилюк О.В.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 224 по вул. Кошиця, 5-А в м. Києві цивільну справу за заявою представник боржника про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 22.01.2024 у справі за заявою ОСОБА_3 про аліментів на дітей з ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника 18.03.2024 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 22.01.2024 у справі за заявою ОСОБА_3 про аліментів на дітей з ОСОБА_4 та просив:

скасувати судовий наказ, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 22.01.2024 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку батька, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2024 року, до досягнення повноліття;

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) батька.

25.03.2024 ухвалою суду справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги підтримав, вказав, що боржник продовжує сплачує кошти дітям, діти це можуть підтвердити. У платника є непрацездатна мати, стан здоров`я платника аліментів це нововиявлені обставини, які не були відомі суду під час визначення розміру аліментів.

Представник стягувача ОСОБА_2 надає кошти, але витрати на придбання одягу, сплату гуртків боржник не несе, надає кошти боржник дітям, а діти витрачають на власний розсуд, не надано докази на що витрачені кошти, всю відповідальність несе мати, нові докази. які було надано не впливають на перегляд за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

22.01.2024 Дарницьким районним судом м.Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП:НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 17.01.2024, до досягнення повноліття.

Згідно з випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_4 відображено рух коштів за період 01.01.2022 - 12.03.2024 по картковому рахунку ( а.с. 40-46, а.с. 48-59).

Відповідно із Випискою з історії стаціонарного хворого неврологічного відділення, з 01.08.2022 по 17.08.2022 ОСОБА_4 перебував на лікуванні ( а.с. 62).

Згідно із Випискою із медичної карти амбулаторного хворого №12529, ОСОБА_4 з 23.08.2022 по 31.08.2022 перебував на лікуванні ( а.с.63).

Відповідно із Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1560, ОСОБА_4 з 19.10.2022 по 09.11.2022 перебував на лікуванні ( а.с. 64).

Згідно із Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №81 від 24.10.2023, ОСОБА_4 з 24.10.2023 зараховано до списків особового складу військової частини ( а.с.65).

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

За ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині 1 ст. 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п. 4 ч. 1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно з ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Отже, судовий наказ про стягнення аліментів, виданий на підставі п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України може бути скасований лише у порядку перегляду його за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Отже, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами». Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4ст. 423 ЦПК). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Згідно зі статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені статтею 181 СК України.

Видаючи судовий наказ про стягнення аліментів, суд виходив з того, що неповнолітні діти проживають з матір`ю ОСОБА_3 та перебувають на її утриманні, згоди щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто.

Частиною першою статті 165 ЦПК України визначено підстави за яких суд відмовляє у видачі судового наказу, а саме: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2-1) заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Оцінивши надані докази та враховуючи вимоги закону, суд приходить до висновку, що факт перебування у боржника на утриманні інших осіб, не звільняє останнього від обов`язку утримання дітей до досягнення ним повноліття. Щодо доводів боржника щодо участі у бойових діях, отримання поранення та погіршення стану здоров`я, зазначені обставини не спростовують факту проживання дітей з матір`ю та її право на звернення до суду в порядку 154 СК України та ст. 161 ЦПК України.

Отже, обставини, на які посилається представник боржника, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати або зменшення розміру аліментів та не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 167 ЦПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Із наведеного слідує, що за відсутності підстав для відмови у видачі судового наказу (які визначені у ч. 1 ст. 165 ЦПК України) суд видає судовий наказ.

Тобто, навіть за умови долучення стягувачем до заяви про видачу судового наказу доказів наявності у боржника на утриманні непрацездатної матері, дані обставини у відповідності до ч. 1 ст. 165 ЦПК України не були б підставою для відмови у видачі судового наказу.

Приймаючи рішення про видачу судового наказу 22.01.2024 суд встановив, що подана заява про видачу судового наказу відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, стягувачем заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України та відсутні підстави для відмови у видачі судового наказу визначені статтею 165 ЦПК України.

Положення ч.5 ст.183 СК України гарантують право того з батьків, разом з яким проживає дитина, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на однієї дитини в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Належних доказів, які б вплинули на юридичну оцінку обставин під час винесення судового наказу та які б дали підстави для його скасування, судом не встановлено. Жодна обставина, на яку посилається представник заявника у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною.

Таким чином, суду не надано і судом не здобуто конкретних правових доказів, які б давали правові підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник в своїй заяві про перегляд рішення, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст. 423 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу судового наказу. Доводи заяви заявника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з розміром стягнутих аліментів судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Суд звертає увагу, що у межах наказного провадження суд може видати судовий наказ про стягнення аліментів лише у розмірах, які чітко визначені ЦПК України, що було дотримано судом у даному випадку.

На підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є необґрунтованою.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволені поданої заяви.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 160, 161, 170, 260, 354, 423-429 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представник боржника про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 22.01.2024 у справі за заявою ОСОБА_3 про аліментів на дітей з ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Роз`яснити право звернення до суду з позвоом про зменшення розміру аліментів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.04.2024

Суддя Комаревцева Л.В.