Провадження № 2/742/129/24
Єдиний унікальний № 742/6160/23
РІШЕННЯ
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А. , позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинно побудованої споруди,
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У листопаді 2023 звертаючись до суду з заявою позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести самочинно побудовані споруди на земельній ділянці, площею 0,103 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Аргументує свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,103 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку.
До 2022 року у вказаній квартирі проживала лише позивачка, але після повномасштабного вторгнення до квартири переїхала ОСОБА_4 із родиною.
Влітку 2022 року ОСОБА_4 разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 збудували на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 два дерев`яні гаражі. Дані споруди гаражів без фундаменту, змонтовані із дерев`яних дощок, опалення у них відсутнє. Гаражі розташовані на місці колишнього фруктового саду, також під гаражами розташована земельна ділянка, відведена для городу, над гаражами проходить високовольтна мережа, будівництво під якою заборонено.Дозвіл на будівництво гаражів вона не надавала. Земельна ділянка під розташування тимчасових споруд відповідачам не виділялась. Відповідачі будь-яких дозволів на будівництво вказаних гаражів не отримували.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 год 00 хвилин 06 грудня 2024 року.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 00 хв 10 січня 2024.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 00 хв 08 лютого 2024.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 14 год 00 хв 04 березня 2024.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 14 год 00 хв 19.03.2024.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 00 хв 16 квітня 2024.
ІІІ. Позиції сторін.
Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, та вказала, що відповідачі самовільно без будь-яких документів здійснили самочинне будівництво на належній їй земельній ділянці, двох гаражів, які розміщені біля високовольтних ліній електропередач. В зв`язку з чим працівники РЕМ її повідомили, що на неї буде накладено стягнення. Тому вона і просить суд зобов`язати відповідачів знести самочинно збудовані гаражі та звільнити земельну ділянку.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та вказала, що відповідачі згодні знести самочинно збудовані гаражні приміщення. Також, вказала, що вони намагалися в досудовому порядку вирішити дане питання, але позивач перешкоджала їм знести вказані споруди. Крім того, вказала, що у відповідачів маються сумніви у законності державного акту на право власності на землю, яка виділена ОСОБА_1 , а тому вони в майбутньому будуть оспорювати вказаний державний акт.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 належить право приватної власності на земельну ділянку площею 0,103 га, що розташована на території АДРЕСА_1 (а.с.15).
Згідно з свідоцтва про право власності на житло від 14 квітня 1997 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , квартира складається з 11 / 20 частин будинку з надвірними будівлями(а.с.16,17).
Фотокопії на яких зображено дерев`яні гаражи, над якими розташована високовольтна електро мережа(а.с.18-21).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Статтею 91 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.
Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЗК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.
Згідно з частинами першою, четвертою та сьомою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.
Відповідно до вимог статті 82 ЦК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
В судовому засіданні позивач вказала, що відповідачі на належній їй земельній ділянці здійснили самочинне будівництво двох гаражних приміщень. Дані показання позивача підтверджуються фотознімками на яких поруч з високовольтною лінією електро мережі розміщені два гаражні приміщення виготовленні з дерев`яних конструкцій.
Обставини самочинного будівництва гаражних приміщень на земельній ділянці виділеній для обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_3 , відповідачами, визнано представником відповідачів, а тому відповідно до вимог ст.82 ЦК України, суд вважає дані обставини встановленими.
Доводи представника відповідачів про те, що у відповідачів маються сумніви у законності державного акту на право власності на землю, яка виділена ОСОБА_1 , та наміри в майбутньому звернутися до суду про визнання недійсним даного державного акту, суд не приймає до уваги, оскільки на час розгляду справи право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_1 .
Дані посилання представника відповідачів ніяким чином не впливають на результати розгляду даної справи, а рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, не позбавляють права відповідачів звернутися до суду з позовом, про визнання недійсним державного акту.
Статтею 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. . До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
В судовому засіданні судом було роз`яснено учасникам справи наслідки визнання позовних вимог передбачені ст..206 ЦПК України.
Представником відповідача визнано позовні вимоги , та остання вказала, що відповідачі згодні здійснити знесення самочинно збудованих гаражних приміщень.
Таким чином, Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,103 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 збудували на належній позивачу земельній ділянці дерев`яні гаражі без належних на будівництво дозволів та без правових підстав. Поруч з гаражами розташована високовольтна електро мережа.
Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, та враховуючи, що відповідачами визнано позовні вимоги , приходить до висновку, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки спірні гаражі є самочинно збудованими на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, документів, які дають право на будівництво гаражів відповідачами надано не було.
VІ. Розподіл судових витрат.
Згідно з вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі, 50% судового збору підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України, що становить 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.
Оскільки позовні вимоги задоволено з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок з кожного в рахунок відшкодування 50 % коштів сплачених за судовий збір на корить держави.
На підставі наведеного, керуючись ст.258,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинно побудованої споруди задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні замельною ділянкою, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧН 001867, шляхом знесення самочинно збудованої побутової споруди (два гаражні приміщення).
Зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести самочинно збудовані споруди (два гаражні приміщення), яка розміщена на належиній ОСОБА_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧН 001867, земельній ділянці площею 0,103 га, за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 536( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок гривень в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з державного бюджету 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО