Справа №295/3292/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Зосименко О.М., за участю секретаря судового засідання Стелюти М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Ковалевський Андрій Вячеславович про встановлення факту реєстрації шлюбу,

установив:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви заявник вказала, що 20.01.1973 року між нею та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився син ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, у зв`язку із чим відкрилася спадщина. Заявник разом із сином до дня смерті чоловіка проживали разом з ним за однією адресою та вели спільне господарство, а отже є його спадкоємцями першої черги за законом та членами сім`ї. Інші спадкоємці, заповіт та спір щодо частки майна відсутні. 29.02.2024 року заявник звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити спадщину у нотаріуса у зв`язку із його смертю, неможливо, оскільки в повторному свідоцтві про шлюб наявна помилка у даті народження чоловіка ОСОБА_4 , а саме замість вірної дати його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 помилково зазначено 03.07.1950 року, яку усунути на цей час неможливо.

В судове засідання сторони не з`явились. Заявник надала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Заінтересована особа ОСОБА_2 направив заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні у справі, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено із його копії паспорту, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8, 10, 19)

Згідно копії свідоцтва про шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дата народження ОСОБА_4 зазначено 03.07.1950 року. (а.с.15)

Відповідно до відповіді від 10.02.2024 року № 479/32/29.18-58, відділ не має можливості витребувати повторне свідоцтво про шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 20.01.1973 року. (а.с. 20)

Згідно п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень статті 293, 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), на яку заявник посилається в касаційній скарзі, зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 6114667св20).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 судам роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Встановлення факту реєстрації шлюбу має для заявника юридичне значення, оскільки у зв`язку з наявними розбіжностями у даті народження ОСОБА_4 у свідоцтві про укладення шлюбу, у заявника виникли труднощі в оформленні своїх спадкових прав.

Тому, з метою недопущення порушення прав ОСОБА_1 , реалізація яких залежить від доведеності факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з огляду на те, що заявник позбавлена можливості в інший спосіб захистити своє порушене право, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту.

За вказаних обставин, заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 60, 212, 213, 215, 256, 259, 294, п. 4 ст. 295 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу 20.01.1973 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко