№ провадження 2/208/235/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання Паталахи І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківського області Личук Тарас Володимирович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,-

встановив:

1.Позиція сторони позивача.

06 грудня 2023 року позивача ОСОБА_1 подала матеріали позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківського області Личук Тарас Володимирович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Згідно позовних вимог просить:

-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4386 від 24.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код: 36799749, місце розташування: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, буд. 5Б, заборгованості за кредитним договором № 630014498_КІ від 06.08.2013 року;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код: 36799749, місце розташування: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, буд. 5Б, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 безпідставно стягнуті грошові кошти на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича від 24.03.2021 року № 4386 у розмірі 4037,75 грн.

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код: 36799749, місце розташування: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, буд. 5Б, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 судові витрати, що складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн. та подання заяви про забезпечення позовну в розмірі 536,80 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 26 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем відкрито виконавче провадження ВП № 66266009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТВО «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 58727,68 грн.

Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 4386 від 24.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем.

Про існування заборгованості перед відповідачем позивачу стало відомо випадково, коли на підприємство, де вона працює Приватне акціонерне товариство «Оріль-Лідер», у вересні 2023 року надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.09.2023 року. Вважає вчинення виконавчого напису є незаконним та безпідставним. Вважає необґрунтованою суму боргу відповідач, що визначена у виконавчому написі. Не вбачається можливим визначити, на підставі яких документів приватний нотаріус встановив, що заборгованість за кредитним договором склала прострочену суму кредиту 33898,18 грн., прострочену заборгованість за відсотками та комісіями 23329,50 грн., оскільки жодними документами сума боргу за кредитним боргом не підтверджена, не надано розрахунку, виписки, квитанцій. Так само не відомо, яким чином було встановлено, що період виникнення заборгованості з 29 січня 2019 року по 22 березня 2021 року.

Відповідач жодним чином не підтвердив, що кошти за кредитним договором надавались і фактичне виконання кредитного договору відбулось.

Підстави, за яких приватний нотаріус встановив, що сума заборгованості на користь Відповідача склала 57227,68 грн. є невстановленими.

Суттєвим є також те, що відповідачем не була направлена на адресу позивача письмова вимога чи претензія про сплату боргу, що свідчить про неналежне повідомлення боржника про існування боргу.

Отже, на теперішній час є підстави вважати, що заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, що підлягає скасуванню.

Кредитний договір нотаріально посвідчений не був, то у приватного нотаріуса не було підстав для його вчинення.

Крім того, на виконання виконавчого напису нотаріуса було примусово стягнуто грошові кошти на підприємстві, де працює позивач, а саме було суму у загальному розмірі 4037,75 грн.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 зазначила, що відхиляє у повному обсязі доводи відповідача, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують його тверджень та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Позиція позивача відповідачем не спростована. Докази на виконання вимог порядку щодо надання документів, що підтверджують безспірність вимог відсутні. Жодних копій/оригіналів документів, які б підтверджували наявність права вимоги та безспірність вимог відсутні.

Жодних документів на підтвердження своєї позиції відповідачем не надано.

Довідка відповідача від 06.02.2024 року № 1-2224 про зарахування коштів на суму 4579,42 грн. не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження того, що кошти дійсно були зараховані на рахунок відповідача. Дана довідка складена в односторонньому порядку відповідачем та не підтверджує зарахування, а лише вказує на констатацію факту зі слів позивача.

Відомостей щодо нотаріального посвідчення кредитного договору та самого договору, на підставі якого вчинено виконавчий напис, відповідачем надано не було, а тому наявні підстави для визнання такого виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

На виконання виконавчого напису нотаріуса з позивача було стягнуто грошові кошти на користь відповідача на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.09.2023 року, що прийнята приватним виконавцем Нордіо Вадимом Вікторовичем при примусовому виконанні у ВП № 66266009 на загальну суму 6345,00 грн.

Просить доводи відповідача визнати безпідставними та не враховувати при ухваленні судового рішення та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Позиція відповідача.

Представник відповідача, в особі генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» - Іжаковський О.В., подав відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат , п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє або іншої написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Щодо безспірності заборгованості, відповідно до ст.. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування з боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4).

Станом на даний час, кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої з позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки на момент здійснення такого стягнення, всі дії по виконанню такого виконавчого напису здійснювались правомірно.

Представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Також просить зменшити витрати на правову допомогу. Заявлені витрати на правничу допомогу складають 13000 грн. Відповідач категорично не погоджується з даною сумою. До позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 13000 грн.

3.Позиція третьої особи.

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович правом на подачу пояснень не скористався, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

06 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківського області Личук Тарас Володимирович «визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» (а.с.2-6).

Одночасно з позовною подано матеріали заяви «про забезпечення позову» (а.с. 32-33). Згідно до змісту заяви позивач просить:

-зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 4386 від 24.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківського області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код: 36799749, місце розташування: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, буд. 5Б, заборгованості за кредитним договором № 630014498_КІ від 06.08.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 66266009 до набрання рішення законної сили.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу № 208/11193/23 № провадження 2/208/1627/23 за позовом ОСОБА_1 передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 28).

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 грудня 2023 року відкрито провадження по справі в спрощеному порядку з повідомленням сторін (а.с.29-30).

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2023 року заяву представника позивача «про забезпечення доказів» повернуто заявнику (а.с. 35-37).

15 січня 2024 року адвокат Серебряков Е.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача (а.с. 40).

15 січня 2024 року адвокат Серебряков Е.С. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 43-44).

21 лютого 2024 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - Іжаковський О.В. подав відзив на позовну заяву (а.с. 59-66).

21 лютого 2022 року адвокат Серебряков Е.С. подав до суду відповідь на відзив (а.с. 77-79).

22 лютого 2024 року на електронну пошту суду адвокат Серебряков Е.С. подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача (а.с. 80).

13 березня 2024 року адвокат Серебряков Е.С. подав до суду заяву, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, спарву розглядати без його участі (а.с. 88).

Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 06 серпня 2013 року між приватним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції (а.с. 16).

04 березня 2021 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинила виконавчий напис № 4386 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є Боржником за Кредитним договором № 630014498_КІ від 06 серпня 2013 року, укладеним з публічним акціонерним товариством «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 19).

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович виніс постанову від 26.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66266009 (а.с. 14).

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович виніс постанову від 15.09.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

Згідно до довідки №08/01/476 від 23.10.2023 року, яка видана ПАТ «Оріль-Лідер», про те, що ОСОБА_1 дійсно працює на ПрАТ «Оріль-Лідер» прибиральником службових приміщень господарської служби з 22.11.2022 року по теперішній час (а.с. 22).

Згідно до довідки про доходи № 370 від 10.11.2023 року, виданої ПрАТ «Оріль-Лідер», у жовтні 2023 року у ОСОБА_1 утримано згідно ВП № 66266009 від 15.09.2023 року 2112,29 грн. (а.с. 26).

Згідно до довідки про доходи № 356 від 20.10.2023 року, виданої ПрАТ «Оріль-Лідер», у вересні 2023 року у ОСОБА_1 утримано згідно ВП № 66266009 від 15.09.2023 року 1925,46 грн. (а.с. 27).

Згідно до довідки про доходи № 475 від 26.12.2023 року, виданої ПрАТ «Оріль-Лідер», у листопаді 2023 року у ОСОБА_1 утримано згідно ВП № 66266009 від 15.09.2023 року 2307,25 грн. (а.с. 45).

6. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «ХіроБалані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEXLTD) та MesropMovsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. 04 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. заперечення на вимоги позову не надані, як і копії матеріалів нотаріальної справи, заведеної на вчинення оспорюваного виконавчого напису, як доказ правомірності його винесення.

Відповідно до статті 88 Закону та статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати заборгованості.

Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління Національного Банку України № 566, Постанови правління Національного Банку України № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зазначене вище, суд не вбачає безспірність заборгованості перед стягувачем з боку позивача і заборгованість боржника не виключає можливості спору щодо її розміру та строку.

Крім того, суд враховує висновки й мотиви Верховного Суду, висловлені в постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) та встановивши відсутність доказів направлення позичальником ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником ОСОБА_2 такого листа, про що також зазначено позивачем в тексті позову та не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

При цьому суд зазначає, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківського області Личук Тарас Володимирович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору у розмірі 1073,60 грн. за подачу позовної заяви, що підтверджується квитанцією № 5374-2373-2426-8741 від 30 листопада 2023 року, та 536,80 грн. за подачу клопотання про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією № 5412-3-2373-8109-5612 від 30 листопада 2023 року.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результатїї вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених сум витрат на правничу допомогу позивачем надано:

-Копію договір про надання правничої допомоги від 03 жовтня 2023 року;

-Копію квитанцію № 1 від 05 січня 2024 року про прийняття адвокатом Серебряковим Е.С. від ОСОБА_1 суми 13 000,00 грн. за надання правничої допомоги;

-Копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1051665 від 05 січня 2024 року;

-Копію додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 03.10.2023 року, згідно до якого виконані наступні види правової допомоги:

1. Консультація та роз`яснення з правових питань по суті спору 500 грн.;

2. Складання заяви про забезпечення позову і подання до суду 3500 грн.;

3. Складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 5500 грн.;

4. Складання заяви про уточнення позовних вимог у даній справі 3500 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

У Постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Витрати на правничу допомогу, викладені в акті приймання-передавання, можуть зменшити, проаналізувавши адвокатські послуги та витрачений час. Відповідні правові висновки викладені у Додатковій Постанові Верховного суду від 11 березня 2021 року справа № 911/2681/19.

Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд приходить до висновку що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт та є співмірною зі складністю справи, її обсягом, виходячи з наступного.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, обсяг позовної заяви, додатків до неї, що розгляд справи проведено у письмовому провадженні, без участі сторін, в порядку спрощеного позовного провадження, кількість призначених судових засідань - три.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5,3, 5, 13, 76-81, 141, 215, 216, 220, 628, 638, 799, 806 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківського області Личук Тарас Володимирович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» - задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис вчинений 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 4386, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , юридична адреса реєстрації: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будівля № 5 «Б», заборгованості за кредитним договором у сумі 58 727 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять сім) гривень 68 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , юридична адреса реєстрації: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будівля № 5 «Б», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 :

-6 345 (шість тисяч триста сорок п`ять) гривень 00 копійок як безпідставно стягнутих коштів за виконавчим написом № 4386 від 04.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франковської області Личук Тарасом Володимироввичем.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , юридична адреса реєстрації: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будівля № 5 «Б», на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_3 , суму витрат повесних на сплату судового збіру в сумі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , юридична адреса реєстрації: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будівля № 5 «Б», на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , юридична адреса реєстрації: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будівля № 5 «Б».

Третя особа - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківського області Личук Тарас Володимирович, юридична адреса реєстрації: місто Івано-Франківськ, вулиця Галицька, будинок № 12.

Суддя Івченко Т. П.