Справа № 555/617/24
Номер провадження 2/555/290/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом б ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення з житла без надяння іншого житлового приміщення, -
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_3 в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності приватна, частка 1/1. Право власності на нерухоме майно зареєстроване 05.06.2006 КП «Березнівським районним бюро технічної інвентаризації».У вищезазначений будинок заселився ОСОБА_2 , який не має жодного відношення до нього, оскільки раніше перебував у шлюбі з дочкою Позивача ОСОБА_4 . На даний час шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №90 від 17.11.2009, однак Відповідач продовжує проживати у будинку.Довідкою №333 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.03.2024 стверджується, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані четверо осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , відповідач в житловому будинку не зареєстрований. Тривалий час, а особливо останнім часом проживання разом з ОСОБА_2 в одному житловому будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, приходить до будинку у нетверезому стані, часто влаштовує сварки та навіть бійки, псує майно, а гроші витрачає на придбання алкогольних напоїв. Позивачу та іншим мешканцям будинку неодноразово доводилось викликати поліцію аби захиститись від його нападів.Відносно Відповідача було неодноразово складено протоколи про адміністративні порушення за вчинення насильства в сім`ї, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які скеровано до суду за результатами розгляду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та застосовано адміністративні стягнення.В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, Відповідач участі не приймає, чим завдає позивачу значних матеріальних збитків. В даний час зареєстрований у будинку батьків, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
21 березня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Представник позивача - адвокат Шевчук Р. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заоного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився- повідомлений вчасно та належним чином , причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного провадження, представник позивача проти цього не заперечує .
Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності приватна, частка 1/1. Право власності на нерухоме майно зареєстроване 05.06.2006 КП «Березнівським районним бюро технічної інвентаризації».
У вищезазначений будинок заселився ОСОБА_2 , який не має жодного відношення до нього, оскільки раніше перебував у шлюбі з дочкою Позивача ОСОБА_4 . На даний час шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №90 від 17.11.2009, однак Відповідач продовжує проживати у будинку.
Довідкою №333 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.03.2024 стверджується, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані четверо осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , відповідач в житловому будинку не зареєстрований.
Тривалий час, а особливо останнім часом проживання разом з ОСОБА_2 в одному житловому будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, приходить до будинку у нетверезому стані, часто влаштовує сварки та навіть бійки, псує майно, а гроші витрачає на придбання алкогольних напоїв. Позивачу та іншим мешканцям будинку неодноразово доводилось викликати поліцію аби захиститись від його нападів.
Відносно Відповідача було неодноразово складено протоколи про адміністративні порушення за вчинення насильства в сім`ї, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які скеровано до суду за результатами розгляду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та застосовано адміністративні стягнення.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою дружиною відповідача- ОСОБА_2 , який веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями , постійно вчиняє скандали, сварки , бійки, вона неодноразово зверталась у поліцію з приводу протиправної поведінки відповідача і його було притягнуто до адміністративної відповідальності . Крім того , відповідач в утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, участі не приймає, чим завдає позивачу значних матеріальних збитків. В даний час відповідач зареєстрований у будинку батьків, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Так, у статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України.
Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов`язки. Це конституційне положення пов`язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.
Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.
Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Підставами для захисту права власності або права користування нерухомим майном у судовому порядку, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо нерухомого майна, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права.
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, Верховний Суд України вказав, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до частини другої статті 156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Аналогічну норму містить також статті 405 ЦК України.
Тлумачення наведених норм права свідчить, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням у осіб сімейних відносин з власником втрачається й право користування жилим приміщенням у цих осіб. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і не ведуть з ним спільне господарство, усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Право користування житловою площею - сервітут було встановлено для Відповідача тимчасово на період перебування у шлюбі з дочкою Позивача і припинилось після розірвання цього шлюбу.
Згідно з частиною першою статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
Оскільки підставою для встановлення відповідачу особистого сервітуту був факт реєстрації його шлюбу з дочкою Позивача у поєднанні з фактом добровільного вселення Відповідача до спірного житла Позивача, то факт припинення сімейних відносин тягне за собою підставу припинення особистого сервітуту, оскільки Відповідач втратив статус члена сім`ї власника квартири.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
З-за таких обставин, та з метою захисту порушених прав Позивача слід зобов`язати Відповідача не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом виселення.
Керуючись ст.ст. 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 45, 47, 175-177 ЦПК ст.406 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України,-
Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з даного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.
Заочнен рішення може бути переглянуте Березнівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони та інші учасники справи:
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.
Суддя: Мельничук Н. В.