ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2225/24 Справа № 215/2759/23 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №215/2759/23 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти» про стягнення заробітної плати, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти» на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2023 року, постановлену у складі судді Камбул М.О., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №215/2759/23 від 10.08.2023 задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Промислові ремонти» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яким стягнуто з ТОВ «Промислові ремонти» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 26953,78 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14607,25 грн., та стягнуто 1073,60 грн. судового збору на його користь і 1073,60 грн. на користь держави.

Виконавчі листи за винесеним рішенням по справі №215/2759/23 ограном ДВС були повернуті без прийняття до виконання.

Відповідно до відомостей ЄДРПОУ відбулася реорганізація підприємства боржника ТОВ «Промислові ремонти», яка була завершена 08.05.2023, та в результаті виділу було створено ТОВ «Промислові - ремонти», яке є правонаступником по майновим і немайновим правам та несе субсидіарну відповідальність.

Станом на день подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження, рішення у справі №215/2759/23 від 10.08.2023 залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання рішення суду.

Посилаючись на викладене, просив суд: замінити сторону боржника ТОВ «Промислові ремонти» , на його правонаступника ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», , як субсидіарного боржника.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2023 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме: боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (, місце знаходження за адресою: 50078, м.Кривий Ріг, м-н Індустріальний, 67/19) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» (, місце знаходження за адресою: 50019, м.Кривий Ріг, вул.Маріупольська, 46), у справі №215/2759/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ТОВ «ПРОМИСЛОВІ - РЕМОНТИ», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначає, що згідно рішення №11/04 єдиного учасника ТОВ «Промислові ремонти» від 11.04.2023 року затверджено розподільчий баланс ТОВ «Промислові ремонти» станом на 11.04.2023 року у зв`язку з реорганізацією ТОВ «Промислові ремонти», шляхом виділу з нього ТОВ «ПРОМ-РЕМОНТИ» та припинено роботу комісії з виділу, жодних зобов`язань з виплати заробітної плати працівникам врегулювання трудових відносин між роботодавцем або уповноваженим ним органом і працівниками, оплати праці, ТОВ «Промислові ремонти» жодному з утворених шляхом виділу з нього правонаступникам не передавало, а ТОВ «ПРОМИСЛОВІ - РЕМОНТИ» зобов`язань пов`язаних з виплатою заробітної плати працівникам, які перебували у трудових відносинах з ТОВ «Промислові ремонти» , згідно розподільчого балансу від 11.04.2023 року не приймало.

Враховуючи те, що згідно відомостей ЄДРЮО, ФОП та ГФ, ТОВ «ПРОМСПЕЦБУДТОР», ТОВ «СОЛ-ПРОМ» і ТОВ «ПРОМИСЛОВІ - РЕМОНТИ» є правонаступниками ТОВ «Промислові ремонти» (найменування якого змінено на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23») та останнє не ліквідовано і не припинено, а є самостійною юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність, а тому остання несе повну відповідальність перед кредиторами по зобов`язанням, що залишились в неї згідно з розподільчим балансом відповідно до ст.619 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №215/2759/23 від 10.08.2023 задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Промислові ремонти» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яким стягнуто з ТОВ «Промислові ремонти» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 26953,78 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14607,25 грн., та стягнуто 1073,60 грн. судового збору на користь позивача і 1073,60 грн. на користь держави (а.с. 24-26).

Задовольняючи заяву про заміну сторони, суд першої інстанції виходив з того, що згідно відомостей ЄДРПОУ та ухвали господарського суду від 09.10.2023, ТОВ «ПРОМ-РЕМОНТИ» є правонаступником ТОВ «Промислові ремонти», а тому повинні нести відповідальність щодо виплати заявнику заробітної плати.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком, з огляду на наступне.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у Постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Процесуальне законодавство містить норму тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідних матеріальних правовідносин, до яких натомість вступає правонаступник цієї сторони. При цьому процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріальних правовідносин може вступити й інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цих правовідносин і не вибуває.

Згідно із частиною першою статті 104 ЦК юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Перше речення наведеної норми визначає шляхи припинення юридичної особи - ліквідація та реорганізація, а також конкретизує види реорганізації, внаслідок яких юридична особа припиняється - злиття, приєднання, поділ, перетворення.

Друге ж речення вказує на характерну ознаку реорганізації, яка притаманна всім її видам, а саме: перехід майна, прав та обов`язків реорганізованої юридичної особи до її правонаступників.

Норма статті 104 ЦК не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється. На це вказує й сам заголовок статті 104 ЦК «Припинення юридичної особи».

Виділення як вид реорганізації передбачено і частиною першою статті 28 Закону № 1087-IV, згідно з якою реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦК виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (частини третя, четверта статті 109 ЦК).

Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.

Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.

Така позиція викладена в Постанові Великої Палати від 15 листопада 2023 року у справі №918/119/21.

У пункті 6.23 постанови від 26.06.2019 у справі №905/1956/15 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у випадку вибуття субсидіарного боржника - сторони у виконавчому провадженні внаслідок його заміни на основного боржника після набуття законної сили рішенням суду, яким із субсидіарного боржника стягнуто борг, переданий ним правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу, така заміна може бути спрямована на ухилення субсидіарного боржника від виконання рішення суду або вчинення дій, які б ускладнювали його виконання.

У подальшому цей висновок набув розвитку в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14, в пунктах 6.12 та 6.16 якої зазначено, зокрема, що хоча при виділі юридична особа, з якої був здійснений виділ, не припиняється, юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, є правонаступником юридичної особи, з якої був здійснений виділ, за зобов`язаннями, які перейшли згідно з розподільчим балансом. Передача основним боржником - стороною у виконавчому провадженні, правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу основного обсягу прав, зокрема нерухомого майна, та залишення за собою лише зобов`язань, на що кредитор не впливає, може ускладнити виконання цих зобов`язань, зокрема, за рахунок відповідного нерухомого майна, тобто такий спосіб реорганізації може бути спрямований на ухилення основного боржника від виконання своїх зобов`язань.

Отже, оскільки внаслідок виділу зберігається і юридична особа, з якої було здійснено виділ, і створюється нова юридична особа, в законі закріплено положення про взаємну субсидіарну відповідальність зазначених юридичних осіб за зобов`язаннями, боржником за якими була юридична особа, з якої здійснено виділ, та які існували перед виділом.

Відповідно до ст.619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника.

Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Субсидіарна відповідальність має місце у зобов`язаннях з множинністю осіб на стороні боржника.

Додатковий характер відповідальності полягає в тому, що кредитор перш за все має пред`явити вимогу основному боржнику і очікувати від нього виконання або виплати, що являють собою прояв цивільно-правової відповідальності.

Якщо вимога кредитора в повному обсязі задоволена основним боржником, додатковий боржник до відповідальності не притягується. Тобто, пред`явлення кредитором вимоги до додаткового (субсидіарного) боржника можливе в двох випадках: 1) якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора, незалежно з якої причини він надав таку відмову; 2) якщо кредитор не одержав від основного боржника в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу.

Розумність строку для надання відповіді на пред`явлену вимогу залежить від ситуації, в якій така вимога пред`являється, та має бути оцінена в кожному окремому випадку.

Отже, субсидіарна відповідальність - це додаткова відповідальність осіб, які разом із боржником відповідають у випадках, передбачених законом або договором.

Таким чином, кредитор, у випадку відмови у задоволені вимоги основного боржника про сплату заборгованості за певним зобов`язанням або неотримання у розумний строк вимоги від основного боржника на пред`явлену вимогу, наділений правом пред`явити вимогу як до основного боржника (у даному випадку ТОВ «Промислові ремонти», назву якого на теперішній час змінено на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23») так і до субсидіарного (додаткового) боржника (в даному випадку ТОВ «ПРОМИСЛОВІ - РЕМОНТИ».

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: