Справа № 346/590/24
Провадження № 2/346/751/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
Головуючого судді П`ятковського В.І.
за участі секретаря Насадик В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Коломиї справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -
Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі в якому у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спільне життя подружжя не склалося та рішенням суду від 11 серпня 2016 року шлюб між ними розірвано, дітей залишено проживати з нею.
Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн, щомісячно на кожну дитину.

Зазначає, що їй самій важко нести тягар по забезпеченню дітей всім необхідним. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей.

Вказує, що вона регулярно здійснює додаткові витрати на утримання дітей. Так, молодшому синові ОСОБА_4 встановлено діагноз дитячий аутизм з якісним порушенням соціальної взаємності, розладом рецептивної та експресивної мови (ЗНМ І рівня), стереотипними рухами та формами поведінки, когнітивною недостатністю, що відповідає рівню помірної розумової відсталості, йому встановлено інвалідність до 18 років.

З таким діагнозом дитина потребує постійного догляду, проходження реабілітації, консультацій, придбання дорого вартісних медикаментів, а сплачувані відповідачем аліменти не покривають і половини витрат, що вона несе щодня.

Старший син ОСОБА_3 має проблеми із зором, йому встановлено діагноз гіперметропічний астигматизм правого ока та складний геперметропічний астигматизм лівого ока.

На підтвердження проходження дітьми консультацій, реабілітації, придбання медикаментів, відповідними довідками та чеками на загальну суму витрат 255 882,27 грн, половину з яких у розмірі 127 941 грн вона просить стягнути з відповідача, як батька дітей, а також понесені судові витрати що складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Гринів подала письмову заяву в якій позов підтримала, просить розгляд справи проводити в її та позивачки відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання.

Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7,8).

Рішенням суду від 11 серпня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с. 9).

Рішенням суду від 11 серпня 2016 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їхніх дітей у розмірі 1 500 грн щомісячно на кожну дитину (а.с. 10).

03 жовтня 2017 року відповідачка зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11).

В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріплене у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

У статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Судом встановлено, позивачка постійно несе додаткові витрати на лікування дітей. Так, старший син сторін має проблеми із зором, йому встановлено діагноз гіперметропічний астигматизм правого ока та складний геперметропічний астигматизм лівого ока. Молодшому сину ОСОБА_6 встановлено діагноз дитячий аутизм з якісним порушенням соціальної взаємності, розладом рецептивної та експресивної мови (ЗНМ І рівня), стереотипними рухами та формами поведінки, когнітивною недостатністю, що відповідає рівню помірної розумової відсталості, йому встановлено інвалідність до 18 років. Вказане підтверджується відповідними довідками лікарів та консультативними висновками експертів.

У зв`язку із вказаними хворобами діти потребують витрат на медикаменти, проходження реабілітації та проведення лікарських оглядів і досліджень.

Зазначене вказує, що заявлені до стягнення додаткові витрати на утримання дітей викликані особливими обставинами, які зумовлені хворобою останніх.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі, і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, іншого суду не подано, інших осіб на утриманні не має, сплачує на утримання дітей аліменти в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину, тому враховуючи це та задовільне майнове становище відповідача, встановлені діагнози дітей, та витрати понесені позивачкою на проведення реабілітації, купівлю медикаментів та проведення медичних досліджень, що не може відноситися до звичних витрат на утримання і дозвілля дітей, то на думку суду з відповідача слід стягнути половину вказаних додаткових витрат.

Також підлягають стягненню сплачені позивачкою при зверненні до суду, судові витрати, оскільки вони викликані захистом порушеного права, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу та підтверджуються долученої до матеріалів справи квитанцією № 356550 від 10 квітня 2024 року.

На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 185 СК України, керуючись ст.ст. 141, 247 ч. 2, 264, 265, 268, 280-289, 354, ст.430 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , частину додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 127 941,14 грн та 5 000 грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211,20 грн на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: П`ятковський В. І.