Провадження № 22-ц/801/679/2024
№ 22-ц/801/680/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 рокуСправа № 127/38034/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Панасюка О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року та на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року, ухвалені суддею Воробйовим В.В., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 5 000 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та на весь період її навчання, до досягнення донькою 23 років.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01 лютого 2012 року. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає разом з позивачем. 07 серпня 2023 року дочці виповнилося 18 років, вона продовжує навчання на платній основі у Вінницькому торговельно-економічному інституті Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року, стипендію не отримує.

Крім того, їх дочка перебуває на диспансерному обліку з приводу вродженої вади розвитку товстого кишківника, потребує постійного медикаментозного лікування та спеціального харчування. Дочці була призначена пенсія по інвалідності з дитинства, однак, після досягнення повноліття вона відмовилася поновлювати та законодавчо підтверджувати свій стан здоров`я та інвалідність через роль психологічного фактору, оскільки ця процедура є специфічною, дискомфортною та впливає на її психічний стан. До досягнення дочкою повноліття позивачка не стягувала з відповідача в судовому порядку аліменти, відповідно до усної домовленості з відповідачем останній здійснював регулярні грошові перекази позивачці на утримання дочки в розмірі від 2 500 грн до 2 700 грн.

Зазначає, що на даний час відповідач не бажає спілкуватися з позивачкою, заблокував її усі можливі засоби зв`язку з ним, а тому вона позбавлена можливості домовитися про варіанти утримання доньки на час її навчання. За своїм майновим станом позивачка не може самостійно утримувати дочку.

Дочка має певні проблеми зі здоров`ям, щоденно витрачає кошти на проїзд, харчування, навчання, також потребує коштів на одяг, канцелярське приладдя та інших витрат для нормального навчання та проживання, які змушена самостійно покривати позивач.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі розміром 2 500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 06.12.2023, на період навчання дочки на денній формі у Вінницькому торговельно-економічному інституті Державного торговельно-економічного університету, та не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн, іншу частину судового збору компенсовано за рахунок держави.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2 500,00 грн.

В задоволенні решти вимог щодо стягнення суми витрат за надання правничої допомоги відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 2 500 грн.

Не погодившись із рішенням та додатковим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також просить змінити додаткове рішення суду, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу з 2 500 грн до 5 000 грн.

У скарзі зазначає, що висновок суду з приводу недоведеності позивачем можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 5 000 гривень щомісячно не заслуговує на увагу, оскільки з відповіді на адвокатський запит встановлено, що у відповідача на праві власності перебувають два транспортні засоби. Вказана обставина була з`ясована лише в день ухвалення рішення судом першої інстанції, однак, суд, не дочекавшись відповіді на адвокатський запит, ухвалив рішення. Незважаючи на проблеми зі здоров`ям та відсутність якогось доходу, окрім заробітної плати, відповідач мав змогу придбати два дороговартісних автомобіля, що свідчить про те, що його матеріальний стан є хорошим та не відповідає заявленому. Це підтверджує можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 5 000 грн та спростовує позицію відповідача щодо відсутності у нього належного доходу для утримання його дочки в розмірі більшому ніж та сума, яку він зазначив у позовній заяві.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також просить вирішити питання стосовно надання правничої допомоги в розмірі 2 500 грн.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 просить не враховувати відзив представника відповідача на апеляційну скаргу.

Апеляційний суд, ознайомившись із відзивом на апеляційну скаргу та врахувавши заперечення ОСОБА_1 , виходить з наступного.

Відзив в інтересах ОСОБА_2 підписаний адвокатом Черняковою М.А..

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

На підтвердження своїх повноважень адвокатом Черняковою М.А. надано ордер серії АВ №1026082 від 05 березня 2024 року.

Єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів визначені Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яке затверджене рішенням ради адвокатів України №41 від 12 квітня 2019 року.

Пунктом 4 Положення визначено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

У пункті 12 вказаного Положення зазначено, що ордер містить наступні реквізити:

- посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа (п.п.12.3);

- назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (п.п.12.4);

- прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане (п.п.12.5).

Доданий до відзиву на апеляційну скаргу незаповнений бланк ордеру серії АВ №1026082 не є належним документом, що посвідчує повноваження адвоката Чернякової М.А., оскільки містить незаповнені графи «номер договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги та дату цього документа» та «номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане». Також представником неправильно зазначено назву органу, у якому надається правова допомога - «Вінницький апеляційний суд Вінницької області» замість правильного «Вінницький апеляційний суд».

Отже ордер, доданий адвокатом Черняковою М.А. до відзиву на апеляційну скаргу, не є належним підтвердженням повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 у Вінницькому апеляційному суді.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу підлягає поверненню відповідачу без розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та додаткового суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції виходив з того, що дочка сторін проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні та продовжує навчання, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог та часткове їх визнання відповідачем, суд вважав за можливе визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн щомісячно.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром аліментів.

У даній справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 05 листопада 1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 01 лютого 2012 року (а.с.11).

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 серпня 2005 року (а.с.6).

ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки №584, виданої деканом факультету економіки, менеджменту та права Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету 30 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 є здобувачем освітнього ступеня «бакалавр» І курсу денної форми навчання, група ПС-12д, спеціальність 053 «Психологія» освітня програма «Економічна та соціальна психологія» та навчається за договором про надання платної освітньої послуги на факультеті економіки, менеджменту та права Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Відповідно до графіка освітнього процесу ВТЕІ ДТЕУ на 2023-2024 навчальний рік перший семестр з урахуванням додаткової сесії триває з 01 вересня 2023 року по 26 січня 2024 року, а другий семестр з урахуванням додаткової сесії буде тривати з 29 січня 2024 року по 28 червня 2024 року. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року, стипендію не отримує (а.с.7).

З наданих ОСОБА_2 копій квитанцій слідує, що він щомісячно здійснює оплату за навчання дочки в розмірі 2 150 грн (а.с. 32-35).

З довідки КНП «ЦПМСД №3 м. Вінниці» від 01 листопада 2023 року №140 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку з приводу вродженої вади розвитку товстого кишківника. Доліхоколону з явищами калостазу. Хронічного закреп. Енкопрез ІІ ст. (а.с.9).

ОСОБА_2 працює в ТОВ «Ліга «Олімпійські резерви», його заробітна плата становить 12 440 грн на місяць (а.с.37).

У статті 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №346/103/17-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів становитиме майже половину заробітної плати відповідача. Суд взяв до уваги відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх та непрацездатних осіб та відхилив доводи відповідача з приводу необхідності постійного обстеження та лікування.

Оскільки позивачем не було доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 5 000 грн щомісячно, суд першої інстанції визначив аліменти у розмірі 2 500 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_5 посилалася на фінансову можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що в порядку підготовки справи до розгляду на підтвердження наявності у відповідача рухомого майна 20 листопада 2023 року її представником було направлено адвокатський запит, відповідь на який буде надано додатково після його отримання.

До позовної заяви додано копію адвокатського запиту від 20 листопада 2023 року, адресованого Територіальному сервісному центру МВС №0541, з приводу наявності у ОСОБА_2 зареєстрованих транспортних засобів, та докази направлення вказаного запиту адвокатом Геращенко Т.В..

15 грудня 2023 року Територіальний сервісний центр МВС №0541 надіслав адвокату Геращенко Т.В. лист про надання додаткової інформації (ідентифікаційний код, адресу реєстрації ОСОБА_2 ) для надання відповіді на запит.

29 грудня 2023 року адвокат Геращенко Т.В. ознайомилася з матеріалами справи та цього ж дня надіслала на електронну пошту Територіального сервісного центру МВС №0541 адвокатський запит із запитуваною інформацією.

17 січня 2024 року вказаний запит було повторно надіслано на електронну пошту сервісного центру.

Листом від 24 січня 2024 року Територіальний сервісний центр МВС №0541 надав адвокату Геращенко Т.В. відповідь на запит за №31/2/0541-Г-10/аз, у якій зазначено, що станом на 24 січня 2024 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортні засоби:

- Volkswagen Passat, 2015 року випуску, зареєстровано 06 вересня 2023 року в ТСЦ 0541 на підставі договору купівлі-продажу суб`єкта господарювання №021984 від 02 вересня 2023 року, виданий ТОВ «Руджеро»;

- Audi Q5, 2016 року випуску, зареєстровано 23 січня 2024 року в ТСЦ 0546, на підставі договору купівлі-продажу суб`єкта господарювання №20/01/24/200 від 20 січня 2024 року (а.с.86).

Враховуючи, що адвокатом Геращенко Т.В. в позовній заяві згадується адвокатський запит від 20 листопада 2023 року, копію якого було додано до позовної заяви, беручи до уваги, що представником позивача вчинено дії, спрямовані на одержання відповіді на адвокатський запит, а сама відповідь на запит датована 24 січням 2024 року, тобто надана в день ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційний суд ухвалою суду від 14 березня 2024 року прийняв вказаний доказ.

Придбання ОСОБА_2 упродовж нетривалого проміжку часу двох транспортних засобів підтверджує рівень його фінансової спроможності.

Апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом на подання відзиву на позов, зазначив про свою можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 2 000 грн щомісяця, тобто частково визнав позов.

В основу заперечень ОСОБА_2 щодо позовних вимог зазначено, що він щомісячно здійснює оплату за навчання дочки, а також постійно купує речі та інші побутові предмети, які просить дочка. Дочка періодично звертається до лікарні в разі необхідності і не потребує постійного лікування. Він тривалий час хворіє, постійно потребує лікування з приводу хвороби серця, а саме йому необхідна заміна клапана, а також постійно приймати ліки. Також кожного місяця він має витрачати кошти на своє лікування. Оскільки він приймав і приймає участь у вихованні та утриманні дочки, тому просить встановити аліменти в розмірі 2 000 грн щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, зважаючи на сплату ним за навчання дочки та добровільне надання ним допомоги.

Із наведеного слідує, що фактично ОСОБА_2 мотивував свою неможливість сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі сплатою за навчання та добровільним наданням ним допомоги дочці, а також своїм незадовільним станом здоров`я.

До відзиву на позов ОСОБА_2 було додано копію довідки про розмір його заробітної плати, однак, вказаний доказ не було покладено в основу заперечень щодо позову.

Також ОСОБА_2 не вказував про те, що сплата аліментів у заявленому позивачем до стягнення розмірі поставить його у складне матеріальне становище.

ОСОБА_2 надав квитанції на підтвердження факту щомісячної сплати ним за навчання дочки у розмірі 2 150 грн, однак, апеляційний суд зважає на те, що оплата відповідачем здійснена лише за незначний проміжок часу (шість місяців) і це не гарантує факт подальшої оплати за навчання.

Факт добровільного надання відповідачем допомоги не позбавляє позивача права на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів в примусовому порядку.

Дочка сторін, у тому числі після досягнення повнолітня, у зв`язку з продовженням навчання, для нормальної життєдіяльності та розвитку потребує не лише оплати її навчання, а і витрат на інші природні потреби, які не є безкоштовними.

Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчатися, покликано забезпечити дитині достатній матеріальний стан (певні побутові речі, соціальний і культурний розвиток тощо), адже через навчання дитина практично не має змоги працювати і самостійно заробляти кошти.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства, про що свідчить посвідчення № НОМЕР_2 , та до грудня 2019 року отримувала пенсію по інвалідності з дитинства.

Наразі ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з приводу вродженої вади розвитку, що свідчить про необхідність проходження періодичних (постійних) обстежень.

Факт лікування, хоча і періодичного, було визнано ОСОБА_2 у відзиві на позов.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що аліменти в розмірі 4 000 грн будуть мінімально необхідними для потреб повнолітньої ОСОБА_3 та відповідатимуть теперішнім можливостям батька надавати таку допомогу, оскільки зворотного ним не доведено.

А тому колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, з 2 500 грн до 4 000 грн щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції у підлягає зміні в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , а відтак апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пп. б, в п. 3 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України слідує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні питання судових витрат було застосовано принцип пропорційності, з чим погодилися сторони, зважаючи на часткове задоволення позову (на 80%), рішення суду також підлягає зміні в частині вирішення питання судових витрат, а саме з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 858,88 грн, а також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

Також підлягає зміні додаткове рішення суду, а саме з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Крім того, у зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги, зважаючи на те, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 288,32 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року в частині розміру аліментів та судових витрат змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 06 грудня 2023 року, на період навчання дочки на денній формі у Вінницькому торговельно-економічному інституті Державного торговельно-економічного університету, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в дохід держави в розмірі 1 288 (одна тисяча двісті вісімдесіт вісім) гривень 32 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк