Справа № 459/668/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М. В.
Провадження № 22-ц/811/2611/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 серпня 2023 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 77650 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.05.2021 року між ТОВ «Качай гроші» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-3265151, який було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до умов даного договору, товариство надало клієнту кредит, на умовах, передбачених договором, а клієнт зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором.

Окрім цього, 27.09.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27092021, відповідно до якого, ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 27.09.2021 року до договору факторингу №27092021 від 27.09.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 26800 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16800 грн. - сума заборгованості за звичайними відсотками.

Також, 17.05.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/684121, який було підписано електронним підписом позичальника.

Відповідно до умов договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

24.12.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24122021, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №/684121 від 17.05.2021 року. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №24122021 від 24.12.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12000 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Окрім цього, 25.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №16069-05/2021, який також підписано електронним підписом позичальника.

Відповідно до умов даного договору, товариство надало клієнту фінансовий кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

29.12.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29122021, відповідно до якого, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №16069-05/2021 від 25.01.2021 року. Відповідно до реєстру боржників від 29.12.2021 року до договору факторингу №24122021 від 24.12.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38850 грн., з яких: 12000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26850 грн. - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з невиконанням відповідачем вказаних договорів, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 77650 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 серпня 2023 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 77650 грн., а саме:

- за кредитним договором №00-3265151 від 11.05.2021 року в розмірі 26800 грн., що складається із заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 10000 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 16800 грн.;

- за договором про надання фінансового кредиту №/6884121 від 17.05.2021 року в розмірі 12000 грн., що складається із заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 3000 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 9000 грн.;

- за договором про надання фінансового кредиту №16069-05/2021 від 25.05.2021 року в розмірі 38850 грн., що складається із заборгованості по основній сумі позики в розмірі 12000 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 26850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2684 грн.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач покликається на те, що в матеріалах справи немає жодного первинного документу, який би вказував на факт укладення договору із зазначенням установи, немає доказів отримання нею коштів, немає згоди клієнта на умови кредитування, немає доказів ознайомлення клієнта з умовами процентної ставки.

Окрім того, зазначає, що позовна заява та додатки до неї не містять розрахунку заборгованості по процентам, із поданих позивачем документів неможливо встановити період, за який нараховано проценти, яка процентна ставка застосовувалась при обрахунку.

Вважає, що додані до позовної заяви розрахунки заборгованості не можуть бути підтвердженням існування заборгованості відповідача, оскільки вони не є первинними документами і не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018 року.

Додає, що наявність договорів факторингу, за якими один кредитор переуступив право вимоги іншому кредитору, свідчить лише про правовідносини між цими установами, проте, не доводить факту укладення відповідачем кредитних договорів.

Щодо нарахування процентів, то зауважує, що такі нараховані поза межами строку кредитування по кожному із договорів, в той час, як нарахування процентів поза межами строків кредитування забороняється, що підтверджено постановою Верховного Суду від 10.08.2023 року у справі №335/8295/22.

Вважає, що наведені нею обставини свідчать про безпідставність та необгрунтованість позову.

10.10.2023 року позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.

Зазначає, що матеріалами справи в повній мірі доведено факт укладення кредитних договорів, обґрунтовано розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами, з умовами яких відповідач ознайомлена.

На переконання позивача, надані суду докази є належними, допустимими і достатніми для підтвердження факту укладення кредитних договорів між відповідачем та первісними кредиторами, а також підтвердження факту перерахування коштів на картковий рахунок відповідача.

Вважає необґрунтованими доводи відповідача про ненадання первинних бухгалтерських документів, оскільки товариство, як правонаступник первісних кредиторів, не володіє і не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення кредитних коштів, оскільки такі документи, відповідно до пункту 35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит (позику).

Також зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами, позивач не здійснив жодних додаткових нарахувань і не застосував жодних штрафних санкцій до боржника, а лише просить стягнути з відповідача ту заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісними кредиторами.

31.10.2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало до апеляційного суду клопотання про витребування доказів, однак, таке не підлягає до задоволення на стадії апеляційного розгляду справи у зв`язку з відсутністю визначених процесуальним законом підстав.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.03.2024 року, є дата складення повного судового рішення 05.04.2024 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Качай гроші» є зареєстрованою у встановленому порядку фінансовою установою, яка надає послуги з інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і копією свідоцтва про його реєстрацію як фінансової установи.

11.05.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-3265151, відповідно до якого, відповідачу надано кредит на суму 10000 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Строк дії договору складав 30 днів. Позичальник зобов`язаний був повернути кредит до 10.06.2021 року. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В пункті 1.4 договору №00-3265151 від 11.05.2021 року передбачено, що процентна ставка за користування коштами кредиту: 1,40% в день (504,00% річних) стандартна процентна ставка. Тип процентної ставки фіксована.

Підпунктом 1.4.1 договору сторони вирішили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з 1 (першого) дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення і застосовується відповідно до п.6.3 договору.

У підпункті 1.4.2 договору зазначено, що позичальник розуміє та надає згоду товариству, що використання стандартної процентної ставки відповідно до підпунктів 1.4.1 - 1.4.2 договору є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов договору і застосовується відповідно до п.6.3 договору.

В пункті 3.2 договору №00-3265151 зазначено, що у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та/або процентів за цим договором, з моменту виникнення такої простроченості позичальник сплачує кредитодавцю розмір процентної ставки в день, встановлений п.1.4 договору, а саме: - протягом пільгового періоду з 1 (першого) по 3 (третій) день прострочення виконання зобов`язань позичальника, нарахування процентів не здійснюється; - з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості кредитодавець здійснює коригування заборгованості шляхом відновлення щоденного нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється з 1 (першого) дня виникнення прострочки, але не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення (відповідно до пункту 1.4 та підпунктів 1.4.1-1.4.2 договору). Незалежно від суми заборгованості по кредиту, проценти нараховуються на початкову суму кредиту, визначену в п.1.2 договору, протягом строку, визначеного договором.

Відповідно до пункту 6.3 договору №00-3265151, у разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань за договором: - протягом пільгового періоду, а саме: з 1 (першого) по 3 (третій) день прострочення виконання зобов`язань позичальника, нарахування процентів не здійснюється; - з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості кредитор визнає заборгованість за кредитом проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється з 1 (першого) дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення (відповідно до пункту 1.4 та підпунктів 1.4.1-1.4.2 договору).

Відповідно до повідомлення ТОВ «Бестпей» від 11.04.2023 року, стверджується що 05.11.2021 року через компанію ТОВ «Бестпей» було проведено успішну видачу кредиту позичальнику ТОВ «Качай гроші» на суму 10000 грн. на карту НОМЕР_1 , вказану ОСОБА_1 під час оформлення договору, згідно кредитного договору №00-3265151.

27.09.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27092021, відповідно до якого, ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №27092021 від 27.09.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 26800 грн.

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №00-3265151 від 11.05.2021 року встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не сплачувала проценти за користування кредитом, не проводила погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26800 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16800 грн. - сума заборгованості за процентами.

ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» є зареєстрованою у встановленому порядку фінансовою установою, яка надає послуги з інших видів кредитування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією свідоцтва про його реєстрацію як фінансової установи та копією розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг від 08.06.2017 року №2400.

17.05.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №/684121, за індивідуальною частиною якого, відповідачу (клієнту) було надано фінансовий кредит на суму 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 15.06.2021 року. Строк дії даного договору починався з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R93860.

Відповідно до п.1.3 цього договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу.

Пункт 1.5 договору передбачає, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом.

Також відповідно до п.п.2.2, 2.3 даного договору, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором.

Пункт 2.3 договору передбачає, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.4.3 договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 договору, проценти, передбачені в п.1.3 договору, продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

24.12.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24122021, відповідно до якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24122021 від 24.12.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 12000 грн.

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №/684121 від 17.05.2021 року за період з 24.12.2021 року по 31.01.2023 року встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконувала взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та процентів за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 12000 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000 грн. - сума заборгованості за процентами.

Також судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки №167/05 від 08.05.2023 року, виданої ТОВ «Платежі Онлайн», 17.05.2021 року було здійснено переказ на суму 3000 грн. на карту НОМЕР_1 , вказану ОСОБА_1 під час оформлення договору.

ТОВ «ФК «Інвеструм» є зареєстрованою у встановленому порядку фінансовою установою, яка надає послуги з інших видів кредитування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією свідоцтва про його реєстрацію як фінансової установи та копією статуту товариства.

25.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №16069-05/2021, за умовами якого відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 12000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач (клієнт) зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 23.06.2021 року. Строк дії договору починався з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W72502.

В п.п.1.3-1.4 цього договору зазначено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту.

Згідно з п.1.6 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Відповідно до п.п.2.3 - 2.5 договору №16069-05/2021, у разі недотримання умов, встановлених пунктом 1.4 цього договору, та/або в разі пролонгації кредиту, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього договору, при цьому, клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п.2.3). Якщо відповідно до пункту 1.5 цього договору, скориставшись промокодом, клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами та оплаті клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п.2.4). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.5).

В п.4.3 договору №16069-05/2021 зазначено, що якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору, проценти, передбачені в п.1.3 договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

29.12.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29122021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 38850 грн., що складається з 12000 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 26850 грн. заборгованості за процентами.

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №16069-05/2021 від 25.05.2021 року встановлено, що у відповідача ОСОБА_1 внаслідок невиконання зобов`язань виникла заборгованість в розмірі 38850 грн., з яких: 12000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26850 грн. - сума заборгованості за процентами.

Відповідно до інформаційної довідки №154/05 від 05.05.2023 року, виданої ТОВ «Платежі Онлайн», 25.05.2021 року було здійснено переказ на суму 12000 грн. на карту НОМЕР_1 , вказану ОСОБА_1 під час оформлення договору.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Інше щодо спору між сторонами законом не встановлено.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

При цьому. одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).

Згідно зі ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даній справі доведено, що: переглядаючи веб-сайти ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «Качай гроші», ТОВ «ФК «Інвеструм», відповідач мала змогу ознайомитися й ознайомилася з правилами надання цими товариствами коштів у позику, з інформацією про кредит, вірогідними текстами кредитних договорів, з інформацією, передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензіями, фінансовими звітами ТОВ «Качай гроші», ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «ФК «Інвеструм».

Після прийняття ОСОБА_1 умов кредитних договорів нею укладено описані вище електронні кредитні договори, які вона підписала відповідно до ч.ч.6 та 8 ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису та отримала кредит по кожному з кредитних договорів на свою платіжну карту № НОМЕР_2 . В дні укладення кредитних договорів на цей її картковий рахунок нею були зараховані кошти, що свідчить про їх отримання відповідачем.

Суд першої інстанції правильно вважав доведеним, що кредитні договори підписані позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавців, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договорів містяться коди ідентифікатори відповідача, що і є її безпосереднім підписом.

Відповідачем не надано доказів, що вищевказані номера телефонів їй не належали.

Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладеними сторонами, суд дійшов висновку, що ці правочини, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження №61-2303св21).

Після підписання електронним підписом кредитних договорів і прийняття акцепту оферти у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариств виникли зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо неукладення з нею вказаних вище кредитних договорів та отримання відповідачем за цими договорами грошових коштів (позики) на свій картковий рахунок.

Посилаючись на ненадання належних доказів підписання договорів, відповідач не спростовувала того, що вона укладала відповідні договори та отримувала кошти за такими договорами, тому колегія суддів відхиляє й посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів надання їй грошових коштів за цими договорами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі, що переглядається позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Окрім того, відповідач, зазначаючи в апеляційній скарзі, що вона не укладала кредитні договори, не надала жодних доказів на підтвердження цього, зокрема, не зверталася до суду із позовами про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Із матеріалів справи встановлено, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 , а саме: договори, укладені між первісними кредиторами та відповідачем, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», які у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначені документи не підтверджують перехід права вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», є помилковими.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що кредитні договори, які укладені між ОСОБА_1 та первісними кредиторами, а також договори про відступлення права вимоги, укладені між ТОВ «Качай гроші», ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у встановленому порядку недійсними не визнані, а відтак, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаних правочинів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором №00-3265151 від 11.05.2021, договором про надання фінансового кредиту №/684121 від 17.05.2021 року, договором про надання фінансового кредиту №16069-05/2021 від 25.05.2021 року, а тому з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за цими договорами.

Твердження відповідача про те, що не доведено факту отримання нею коштів відповідно до умов кредитних договорів, оскільки позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно з абз.11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну від 24.05.1995 року №88.

У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, зокрема, вказані вище договори, які містять підписи обох сторін і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом. Окрім того, з матеріалів справи чітко вбачається, що позивачем до позовної заяви додано витяги з реєстру боржників, з якими і пов`язано набуття позивачем права вимоги.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за вказаними договорами в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував наступного.

За змістом статті 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц), в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року (справа №300/438/18).

За умовами кредитного договору №00-3265151 від 11.05.2021 року передбачено надання кредиту в розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, тобто до 10.06.2021 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому пп.1.3.1-1.3.3 цього договору.

У п.1.3.1 визначено, що строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3 цього договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму, не менше суми процентів, що розраховані, виходячи з кількості днів, що встановлені в п.1.3 цього договору, та передували (поспіль) дню повернення кредиту.

Із долученого стороною позивача детального розрахунку заборгованості вбачається нарахування процентів за період з 11.05.2021 року по 08.09.2021 року, що не узгоджується з умовами кредитного договору.

Як свідчать матеріали справи, позичальник в межах 30 днів не здійснила оплати ні процентів, ні кредиту, відповідно, дія договору не пролонговувалась. Відтак, визначених законом підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами поза межами цього строку (строку кредитування) немає, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №00-3265151 від 11.05.2021 року в розмірі 14200 грн., з яких 10000 грн. за основною сумою боргу та 4200 грн. за процентами.

Щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №/684121 від 17.05.2021 року, то умовами зазначеного договору пролонгація договору не передбачена.

За змістом п.1.1 цього договору, клієнт отримала 3000 грн., строком на 30 днів, тобто до 15.06.2021 року, зі сплатою 2,5% на добу.

Із долученого стороною позивача розрахунку заборгованості вбачається нарахування процентів за період з 17.05.2021 року по 13.09.2021 року, що не узгоджується з умовами кредитного договору.

Нарахування процентів поза межами строку кредитування є неправомірним з огляду на вищезазначені правові норми та правові висновки Верховного Суду.

Тому, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №/684121 від 17.05.2021 року становить 5250 грн., з яких 3000 грн. сума кредиту та 2250 грн. сума нарахованих процентів.

Правильність такого висновку підтверджується й додатком №1 до надання фінансового кредиту №/684121 від 17.05.2021 року, в якому зазначено суму кредиту, яка підлягає сплаті відповідачем, 3000 грн. та суму нарахованих процентів за 30 днів 2250 грн., а всього: 5250 грн.

Аналогічно й за договором про надання фінансового кредиту №16069-05/2021 від 25.05.2021, яким передбачено надання кредиту в розмірі 12000 грн. (п.1.1.) строком на 30 днів, тобто до 23.06.2021 року (п.1.2.), зі сплатою 1,25% на добу.

Наданий стороною позивача розрахунок заборгованості підтверджує нарахування процентів за вказаним договором в період з 25.05.2021 року по 21.09.2021 року, що не узгоджується з умовами договору.

Виходячи з проведеного розрахунку, розмір заборгованості за вказаним договором становить 16500 грн., з яких: 12000 грн. сума кредиту та 4500 грн. сума нарахованих процентів.

Правильність такого висновку підтверджується й додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №16069-05/2021 від 25.05.2021 року, в якому зазначено суму кредиту, яка підлягає сплаті відповідачем, 12000 грн. та суму нарахованих процентів за 30 днів 4500 грн., а всього: 16500 грн.

Зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитними договорами необхідно змінити, зменшивши розмір стягуваної з відповідача заборгованості з 77650 грн. до 35950 грн., а саме:

-за кредитним договором №00-3265151 від 11.05.2021 року з 26800 грн. до 14200 грн., з яких: 10000 грн. за основною сумою боргу та 4200 грн. за процентами;

-за договором про надання фінансового кредиту №/684121 від 17.05.2021 року з 12000 грн. до 5250 грн., з яких: 3000 грн. сума кредиту та 2250 грн. сума нарахованих процентів;

-за договором про надання фінансового кредиту №16069-05/2021 від 25.05.2021 року з 38850 грн. до 16500 грн., з яких: 12000 грн. сума кредиту та 4500 грн. сума нарахованих процентів.

Отже, апеляційна скарга лише в цій частині є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України та у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача за наслідками апеляційного розгляду справи (46,30%), з відповідача у користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1242 грн. 62 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги відповідача (53,70%), з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2162 грн. 07 коп.

Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку, що з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 919 грн. 45 коп. (2162,07 1242,62 = 919,45), у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат.

В решті, визначених процесуальним законом підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 серпня 2023 року в частині визначення розміру заборгованості за кредитними договорами, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», змінити, зменшивши його до 35950 гривень, в тому числі:

-за кредитним договором №00-3265151 від 11.05.2021 року до 14200 гривень, з яких: 10000 гривень заборгованість по основній сумі боргу та 4200 гривень заборгованість за процентами;

-за договором про надання фінансового кредиту №/684121 від 17.05.2021 року до 5250 гривень, з яких 3000 гривень заборгованість по основній сумі боргу та 2250 гривень заборгованість за процентами;

-за договором про надання фінансового кредиту №16069-05/2021 від 25.05.2021 року до 16500 гривень, з яких: 12000 гривень заборгованість по основній сумі боргу та 4500 гривень заборгованість за процентами.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 серпня 2023 року в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 919 гривень 45 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 05 квітня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич