КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8003/2024
справа №760/6626/20
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Мережко М.В., Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року із запереченнями на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року щодо відмови у задоволенні клопотань та на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року щодо спрощеного провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти», Міністерства освіти і науки України про визнання погодження на посаду методиста вищої категорії відділу організаційно-аналітичного забезпечення та контролю строковим договором, визнання недійсними та скасування наказів про звільнення, визнання відсутності на роботі недійсним, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року в задоволенні позовних вимоги відмовлено.

Повне рішення складено 10 лютого 2023 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 08 березня 2023 року ОСОБА_1 шляхом направлення на електронну адресу апеляційного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржниці у зв`язку із не виконанням вимог ухвали апеляційного суду від 11 квітня 2023 року.

26 червня 2023 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року.

Постановою Верховного Суду від 17 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

08 лютого 2024 року матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року із запереченнями на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року щодо відмови у задоволенні клопотань та на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року щодо спрощеного провадження залишено без руху, скаржниці запропоновано сплатити судовий збір.

23 лютого 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання від 23 лютого 2024 року про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року із запереченнями на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року щодо відмови у задоволенні клопотань та на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року щодо спрощеного провадження повторно залишено без руху, скаржниці запропоновано сплатити судовий збір.

08 березня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№32320), в якій повідомляє про труднощі із працевлаштуванням, скрутний майновий стан, неможливість виїхати за межі України у зв`язку із розглядом судових справ, у яких скаржниця є учасником.

Крім того, повідомляє, що у зв`язку із невизначеними життєвими ситуаціями, зокрема у фінансовому плані, не може клопотати про зменшення судового збору за подання апеляційної скарги.

Долучає до заяви довідку Пенсійного фонду України форми ОК-7, сформовану 01 березня 2024 року, ряд наказів щодо скаржниці із різних навчальних закладів міста Києва, медичну документацію щодо скаржниці, ксерокопії фіскальних чеків (частина з яких є незадовільної якості).

11 березня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заяви ОСОБА_1 в електронній формі такого змісту.

В заяві за вх.№32545 від 11 березня 2024 року у разі відмови апеляційним судом у звільненні ОСОБА_1 від сплати судового збору, просить переглядати апеляційну скаргу частково в межах відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування наказів № 35-к від 31 січня 2017 року, №58-к від 22 березня 2017 року, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також зауважує, що інші позовні вимоги, окрім вищенаведених, не є похідними від них, а заявлено як клопотання в межах справи, а їх некоректне формулювання є наслідком невірної правової допомоги юристів безоплатної допомоги.

В заяві за вх.№32544 від 11 березня 2024 року повторно просить звільнити від сплати судового збору. В заяві посилається на оновлену довідку форми ОК-7 за березень 2024 року, яку долучено до заяви від 08 березня 2024 року.

Заяву мотивовано тим, що з вини відповідача шляхом створення щодо позивачки негативних відгуків, остання має труднощі із працевлаштуванням.

Зазначає, що дохід, отриманий за 2023 рік, на кінець року майже вичерпано. У зв`язку із незадовільним станом здоров`я вимушена купувати відповідні лікарські засоби. Отриманий дохід витрачає на життєво важливі речі: харчування, проїзди в транспорті, канцелярське приладдя для судових справ.

Повідомляє, що не має нахилу до професій інших спеціальностей, ніж за своїм фахом, відтак не може ніде працювати як у сфері освіти.

Вказує, що за таких обставин сплата судового збору погіршить умови життя скаржниці.

Уважає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги є порушенням її прав за наведених обставин.

Долучено копії скарг на ім`я керівника Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти».

В іншому пояснення, наведені в цій заяві, стосуються справи по суті.

Крім того, твердження, наведені в заявах за вхідними номерами 32320, 32545, 32544 повторюються між собою, а також повторюють доводи, наведені в раніше поданих клопотаннях та заявах.

Щодо заяв ОСОБА_1 , які стосуються питання щодо сплати судового збору, апеляційний суд вказує на таке.

Оскаржуване рішення суду ухвалено 10 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу подано 08 березня 2023 року в електронній формі.

08 лютого 2024 року до Київського апеляційного суд надійшли матеріали справи після Верховного Суду.

В ухвалі Київського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року установлено, що 5% розміру річного доходу ОСОБА_1 за 2022 рік становить 13 478,59 грн, а відтак судовий збір, визначений ухвалою від 16 лютого 2024 року у розмірі 5044,80 грн, не перевищує 5% розміру річного доходу скаржниці. Апеляційну скаргу залишено без руху, скаржниці надано десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 5044,80 грн на вказані в ухвалі реквізити.

В ухвалі Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року установлено, що довідка форми ОК-7, подана до заяви від 23 лютого 2024 року (дата формування довідки - 11 грудня 2023 року) не відображає в повному обсязі відомостей про дохід скаржниці за 2023 рік.

Із поданої разом із заявою від 08 березня 2024 року довідки форми ОК-7, сформованої 01 березня 2024 року, убачається, що загальний річний дохід позивачки за 2023 рік становить 142629,45 грн, 5% від якого становить 7131,47 грн та є більшим від розміру судового збору, визначеного ухвалою від 16 лютого 2024 року.

З даних довідки форми ОК-7, сформованої 01 березня 2024 року (том 10 а.с.3), убачається, що з 2011 року позивачка мала стабільний дохід, зокрема річний дохід за 2021 рік становив 233723,10 грн; за 2022 рік - 269571,73 грн; за 2023 рік - 142629,45 грн.

Оскільки з наведеного убачається, що для застосування пункту 1 частини 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави, відтак відсутні підстави для задоволення повторного клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що в перелічених вище заявах від 08 березня 2024 року та 11 березня 2024 року не зазначено обставини та не додано доказів, які б могли уважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, натомість вказано на обставини, які були предметом оцінки апеляційним судом, за наслідками якої постановлено ухвали від 16 лютого 2024 року та від 05 березня 2024 року.

Крім того, скаржницею в заяві від 08 березня 2024 року вказано, що вона не заявляє клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги.

11 березня 2024 року подано заяву за вх.№33015, яка за своїм змістом є ідентичною до частини заяви від 11 березня 2024 року за вх.№33011, за виключенням посилання скаржниці в заяві за вх.№33011 на судові практику ЄСПЛ та національних судів, відтак суд уважає за можливе розглядати ці заяви як одну.

Заяву мотивовано тим, що відображена в судових рішеннях по цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформація негативно впливає на життя позивачки, зокрема висвітлення обставин судових справ створює перешкоди у працевлаштуванні.

Вказує, що потенційні роботодавці дізнаються інформацію про судові справи позивачки та зв`язуються з керівництвом попередніх місць роботи скаржниці для отримання додаткової інформації.

Посилається на справу №465/1434/19, в якій Львівський апеляційний суд не вносив судові рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) та направляв їх на електронну адресу позивачки. Долучено скріншот із сайту ЄДРСР за справою №465/1434/19 (провадження 22-ц/811/1740/22) щодо повного тексту постанови Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року.

Вказує, що за відповіддю на запит до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» позивачці повідомлено, що Державне підприємство «Інформаційні судові системи» не несе відповідальності за внесення судових рішень до ЄДРСР чи їх видалення, це справа виключно судді, суду.

За таких обставин, просить видалити всі ухвали, які внесені до ЄДРСР по цій справі, а також не вносити до реєстру інші судові рішення.

Просить направляти всі судові рішення по справі на власну електронну адресу.

Щодо заяв від 11 березня 2024 року за вх.№33015 та за вх.№33011 про обмеження доступу в ЄДРСР до судових рішень по цій справі, суд вказує на таке.

Одним із засад (принципів) цивільного судочинства є принцип відкритості судового процесу (пункт 3 частини 3 статті 2 ЦПК України).

За приписами частин 1, 3, 4 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) чи будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі постановлення судом ухвали про розгляд справи у закритому судовому засіданні інформація щодо справи не розкривається, окрім відомостей про учасників справи, предмет позову, дату надходження позовної заяви, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого.

При розкритті інформації щодо справи, передбаченої частинами третьою та четвертою цієї статті, не можуть бути оприлюднені такі відомості: 1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 2) реєстраційні номери транспортних засобів; 3) номери рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, номери платіжних карток, електронних гаманців в емітентах електронних грошей; 4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями що передбачено частиною 5 статті 8 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 розділу 3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої Ради Правосуддя № 1200/0/15-18 від 19 квітня 2018 року, електронний примірник судового рішення або окремої думки судді оприлюднюється шляхом надсилання до Реєстру у день його виготовлення засобами автоматизованої системи документообігу суду.

Єдиний державний реєстр судових рішень - державна інформаційна система, що входить до складу Єдиної судової інформаційної системи і забезпечує збирання, облік (реєстрацію), накопичення, зберігання, захист, пошук та перегляд інформаційних ресурсів Реєстру та їх образів. З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Реєстр переходить до її складу (підпункт 9 пункту 1 розділу 1 вказаного Порядку).

Законом України «Про доступ до судових рішень» №3262-IV від 22 грудня 2005 року (далі - Закон 3262-IV) визначено порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

За частиною 1 статті 2 Закону 3262-IV рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім окремих ухвал, визначених Законом 3262-IV (частина 2 статті 2 Закону 3262-IV).

Статтею 7 Закону 3262-IV визначено відомості, що не можуть бути розголошені в текстах судових рішень, відкритих для загального доступу.

1. У текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості:

1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі;

2) реєстраційні номери транспортних засобів;

3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток;

4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні;

5) інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

2. З мотивів безпеки у текстах судових рішень у кримінальних справах, відкритих для загального доступу відповідно до цього Закону, можуть не зазначатися відомості щодо імен (ім`я, по батькові, прізвище) суддів, які розглядали судову справу, та учасників судового процесу.

3. З метою унеможливлення зміни або знищення речей чи документів у кримінальному провадженні у текстах ухвал про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних справах, відкритих для загального доступу відповідно до цього Закону, не зазначаються відомості, що дають можливість ідентифікувати осіб, які зазначені в таких ухвалах як володільці речей або документів.

Посилання скаржниці на обмежений доступ до судових рішень у справі №465/1434/19 відхиляються судом з огляду на наступне.

З даних сайту ЄДРСР установлено, що у справі №465/1434/19 апеляційне провадження відкрито 05 вересня 2022 року. Ухвалою від 16 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд справу призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 29 вересня 2022 року позивачка у справі №465/1434/19 заявила клопотання про розгляд справи за її апеляційною скаргою у закритому судовому засіданні. Клопотання вмотивовано тим, що предметом розгляду в даній справі є комплексна комісійна психолого - психіатрична експертиза, яка була призначена відносно неї у червні 2017 року. Інформація щодо розгляду справи є у відкритому доступі, спричиняє їй незручності особистого характеру та є перешкодою для працевлаштування.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 29 вересня 2022 року заявлене клопотання задовольнив. Розгляд справи №465/1434/19 проводився у закритому судовому засіданні. Відтак, доступ до повної постанови у справі №465/1434/19 від 02 грудня 2022 року заборонений на підставі частини 1 статті 7 Закону 3262-IV.

З даних сайту ЄДРСР убачається, що повністю заборонено оприлюднення інформації в справі №465/1434/19 в порядку частини 1 статті 7 Закону 3262-IV тільки щодо повної постанови суду від 02 грудня 2022 року. Інші судові рішення в цій справі містять інформацію по справі, проте із обмеженням розголошення відомостей, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу, як це передбачено Законом 3262-IV та ЦПК України.

Оскільки наразі справа перебуває в Київському апеляційному суді на стадії досудової підготовки для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, відсутні підстави для заборони для оприлюднення на сайті ЄДРСР інформації, викладеної в судових рішеннях по справі.

Щодо клопотання про видалення вже надісланих до ЄДРСР судових рішень у цій справі, то така вимога не узгоджується із засадами (принципами) та приписами процесуального законодавства, а відтак не підлягає задоволенню.

Додатково суд звертає увагу на те, що при постановленні судових рішень в частині обґрунтування мотивації, якою суд керувався, суд використовує та наводить в тексті процесуальних документів тільки ті відомості, які учасники справи повідомляють суду на власний розсуд в своїх заявах, клопотаннях, поясненнях та інших документах.

Стаття 129 Конституції України закріплює рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом як одну із засад судочинства.

Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, яке у розумінні практики Європейського суду з прав людини не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95)).

Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.

За змістом частини 3 статті 185 ЦПК України якщо недоліки не усунуто у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк не усунуті, відтак апеляційну скаргу слід уважати неподаною та повернути.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання щодо заборони оприлюднення на сайті ЄДРСР інформації, викладеної в судових рішеннях, та видалення вже надісланих до ЄДРСР судових рішень.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року із запереченнями на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року щодо відмови у задоволенні клопотань та на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року щодо спрощеного провадження уважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова