Єдиний унікальний номер 341/2695/23
Номер провадження 2/341/111/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку загального позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності.

установив

Представник ОСОБА_3 в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності.

У позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за позивачкою у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: житловий будинок, площею 78,1 кв. м, літню кухню, площею 29,7 кв. м, комору, площею 14,8 кв. м, стодолу, площею 15,3 кв. м, стайню, площею 20,0 кв. м, стайню, площею 8,4 кв. м, стайню, площею 11,7 кв. м, гараж, площею 22,1 кв. м, погріб, площею 22,2 кв. м, криницю 12,0 м/п, огорожу, площею 14,4 кв. м, огорожу, площею 21,0 кв. м, ворота, площею 7,8 кв. м, огорожу, площею 9,8 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 18 вересня 2015 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці позивачі ОСОБА_1 . ОСОБА_4 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Проте, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки документ, що посвідчує право власності померлого ОСОБА_5 , виданий з порушенням вимог законодавства, після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у порядку загального позовного провадження на 26 грудня 2023 року, яке відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 12 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 12 січня 2024 року визнано обов`язковою явку позивачки та/чи її представника. Підготовче засідання відкладено на 22 січня 2024 року

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_6 . Підготовче засідання відкладено на 13 лютого 2024 року.

У зв`язку з клопотанням представника позивачки підготовче засідання, яке призначено на 13 лютого 2024 року, відкладено на 07 березня 2024 року.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року виключено ОСОБА_6 з числа учасників справи у зв`язку з його смертю та залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_1 .

Підготовче засідання у справі відкладено на 20 березня 2024 року.

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 березня 2024 року, яке відкладено на 11 квітня 2024 року.

У судове засідання 11 квітня 2024 року сторони не з`явилась, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином, відповідно до норм статті 128 ЦПК України.

11 квітня 2024 року представник позивачки подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без участі сторони позивачки та позов задовольнити (а. с. 154).

18 березня 2024 року відповідачка ОСОБА_2 надіслала до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 138).

28 березня 2024 року представник відповідача надіслав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника Бурштинської міської ради Івано-Франківської області. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог зі змінами та доповненнями (а. с. 150).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки від 07 липня 1977 року, підтверджується, що її батьком є ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 - матір`ю (а. с. 28).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу від 06 липня 1996 року, підтверджується, що позивачка 06 липня 1996 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а. с. 27).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 жовтня 2000 року підтверджується, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить в рівних долях на праві приватної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 . В цілому складається з житлового та господарських будинків/будівель. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Озерянської сільської ради від 19 вересня 2000 року № 56 (а. с. 30).

Згідно з копією довідки, виданою 06 листопада 2023 року № 165 Озерянським старостинським округом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, підтверджується, що АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1 (а. с. 96).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 (а. с. 29).

Відповідно до копії документів зі спадкової справи № 342/2010 майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , які містяться у матеріалах цієї справи, підтверджується, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2010 року, складається з 5036 простих іменних акцій з належними до них дивідендами ВАТ «Бурштинська сільгосптехніка», загальною номінальною вартістю 1259,0 грн (а. с. 71).

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії заповіту від 18 вересня 2015 року, посвідченого секретарем Озерянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 38, підтверджується, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а. с. 26).

Відповідно до копії довідки, виданої 08 грудня 2022 року № 298 Озерянським старостинським округом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, підтверджується, що заповіт, складений 18 вересня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 38, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконкомі Озерянської сільської ради, не змінювався і не скасовувався (а. с. 49).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 (а. с. 10).

Згідно з копією довідки, виданої 16 листопада 2023 року № 167 Озерянським старостинським округом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, підтверджується те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , 1947 року народження, проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою на час смерті була зареєстрована та проживала одна (а. с. 16).

Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Нотаріус завів спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, № витягу: 70995083, дата видачі: 22 грудня 2022 року, номер у спадковому реєстрі: 70075824 (а. с. 17).

Відповідно до копії довідки приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк Х. Я. від 20 листопада 2023 року № 360/02-14 про склад спадкоємців установлено, що станом на 20 листопада 2023 рік єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 11).

Спадщина, на яку видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 листопада 2023 року, зареєстровано в реєстрі за № 2728, № 2729, № 2730 та № 2732 складається з: земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8521 га, кадастровий номер :04:001:0089, що знаходиться за адресою: урочище «Вовча яма», Озерянська сільська рада, Івано-Франківський район (раніше Галицький район), Івано-Франківська область; земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8942 га, кадастровий номер :04:001:0088, що знаходиться за адресою: урочище «Вовча яма», Озерянська сільська рада, Івано-Франківський район (раніше Галицький район), Івано-Франківська область; недоодержаної пенсії у сумі 3475,50 грн за жовтень 2022 року; частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 79, 90, 92, 94).

Проте, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право власності померлого ОСОБА_5 на вказану частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, виданий з порушенням вимог законодавства, після смерті ОСОБА_5 (а. с. 25).

На замовлення позивачки 01 лютого 2023 року виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12-15).

Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, підтверджується факт побудови вказаного будинку у 1975 році, літера «А» з господарськими спорудами, а саме: із літньою кухнею у 1985 році, літера «Б», коморою у 1985 році, літера «В», стодолою у 1980 році, літера «Г», стайнею у 1980 році, літера «Д», стайнею у 1980 році, літера «Ж», стайнею у 1980 році, літера «З», гаражем у 2001 році, літера «И», погребом у 2001 році, літера «К», криницею - № 1, огорожею - № 2, огорожею - № 3, воротами - № 4 та огорожею - № 5 (а. с. 15).

Згідно з копією довідки від 01 лютого 2023 року № 217, виданою Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, суд установив, що станом на 12 жовтня 2000 року (момент здійснення реєстрації права власності), до складу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , входили: житловий будинок (літера «А»), загальною площею 78,7 кв. м, житловою площею 59,4 кв. м, літня кухня (літера «Б»), площею 29,7 кв. м, комора (літера «В»), площею 14,8 кв. м, стодола (літера «Г»), площею 15,3 кв. м, стайня (літера «Д»), площею 20,0 кв. м, стайня (літера «Ж»), площею 8,4 кв. м, стайня (літера «З»), площею 12,5 кв. м, криниця № 1, 12,0 м/п, огорожа № 2, площею 14,4 кв. м, огорожа № 3, площею 21,0 кв. м, ворота № 4, площею 7,8 кв. м, огорожа № 5, площею 9,8 кв. м.

Станом на 01 лютого 2023 року (момент здійснення обстеження) до складу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , входили: житловий будинок (літера «А»), загальною площею 78,1 кв. м, житловою площею 58,9 кв. м, літня кухня (літера «Б»), площею 29,7 кв. м, комора (літера «В»), площею 14,8 кв. м, стодола (літера «Г»), площею 15,3 кв. м, стайня (літера «Д»), площею 20,0 кв. м, стайня (літера «Ж»), площею 8,4 кв. м, стайня (літера «З»), площею 11,7 кв. м, гараж (літера «И»), площею 22,1 кв. м, погріб (літера «К»), площею 22,2 кв. м, криниця № 1, 12,0 м/п, огорожа № 2, площею 14,4 кв. м, огорожа № 3, площею 21,0 кв. м, ворота № 4, площею 7,8 кв. м, огорожа № 5, площею 9,8 кв. м.

Загальна площа житлового будинку зменшилась на 0,6 кв. м, житлова - на 0,5 кв. м в результаті виправлення помилки, допущеної під час проведення первинної інвентаризації. Збудовано гараж, літера «И». Площа забудови стайні, літера «З», зменшилась на 0,8 кв. м у результаті реконструкції. Ці будівельні роботи проведені у 2001 році. Заявник не пред`явила дозвільних документів на виконання зазначеного виду робіт, що відповідно до статті 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом. Збудовано погріб, літера «К». Щодо реєстрації права власності, то згідно з архівними даними від 12 жовтня 2000 року за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 зареєстровано у рівних долях право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності, видане 12 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Озерянської сільської ради на підставі рішення виконкому від 19 вересня 2000 року, № 56. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 12 жовтня 2000 року, реєстровий запис № 96, книга № 1. Переходів права власності на цей об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось (а. с. 22).

Отже, на підставі описаних досліджених доказів суд установив, що за життя ОСОБА_5 на праві власності належала частина будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Будинковолодіння), яке складалось із житлового будинку (літера «А»), загальною площею 78,7 кв. м, житловою площею 59,4 кв. м, літньої кухні (літера «Б»), площею 29,7 кв. м, комори (літера «В»), площею 14,8 кв. м, стодоли (літера «Г»), площею 15,3 кв. м, стайні (літера «Д»), площею 20,0 кв. м, стайні (літера «Ж»), площею 8,4 кв. м, стайні (літера «З»), площею 12,5 кв. м, криниці № 1, 12,0 м/п, огорожа № 2, площею 14,4 кв. м, огорожі № 3, площею 21,0 кв. м, воріт № 4, площею 7,8 кв. м, огорожі № 5, площею 9,8 кв. м. Надалі таке право було оформлене уже після смерті особи свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 12 жовтня 2000 року та зареєстроване в органах БТІ. Проте, наявність у спадкодавця ОСОБА_5 відповідного права на це Будинковолодіння за його життя підтверджується даними технічної інвентаризації, оскільки відповідне майно було збудоване у 70-х-80-х роках, і реєстрація права власності на нього у той час не передбачалась.

При цьому суд установив, що після смерті ОСОБА_5 у 1998 році було збудовано гараж (літера «И»), площею 22,1 кв. м, погріб (літера «К»), площею 22,2 кв. м, та здійснено реконструкцію стайні (літера «З»), тобто створено новий об`єкт нерухомого майна. Дозвільних документів на створення цих об`єктів сторона позивача суду не надала. Отже, суд установив, що до спадкодавиці ОСОБА_4 після смерті чоловіка перейшло право власності на Будинковолодіння, а саме на об`єкти: житловий будинок (літера «А»), загальною площею 78,7 кв. м, житловою площею 59,4 кв. м, літня кухня (літера «Б»), площею 29,7 кв. м, комора (літера «В»), площею 14,8 кв. м, стодола (літера «Г»), площею 15,3 кв. м, стайня (літера «Д»), площею 20,0 кв. м, стайня (літера «Ж»), площею 8,4 кв. м, стайня (літера «З»), площею 12,5 кв. м, криниця № 1, 12,0 м/п, огорожа № 2, площею 14,4 кв. м, огорожа № 3, площею 21,0 кв. м, ворота № 4, площею 7,8 кв. м, огорожа № 5, площею 9,8 кв. м. Тобто, право власності на гараж (літера «И»), площею 22,1 кв. м та погріб (літера «К»), площею 22,2 кв. м, ОСОБА_4 після смерті чоловіка не успадкувала, оскільки таке не належало спадкодавцю.

Також, суд установив, що після смерті ОСОБА_5 та успадкування відповідної частини Будинковолодіння здійснено реконструкцію будівлі стайні (літера «З»), площею 11,7 кв. м, без дозвільних документів на будівництво. Відповідно, дані щодо реєстрації права власності на будинковолодіння в частині новоствореної (реконструйованої) стайні (літера «З») за ОСОБА_5 у матеріалах справи теж відсутні.

Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідачки ОСОБА_2 від 15 липня 1997 року, підтверджується, що її матір`ю є позивачка ОСОБА_1 (а. с. 126).

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії заповіту від 05 листопада 2018 року, посвідченого секретарем Озерянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 55, підтверджується, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів ОСОБА_2 (а. с. 124).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 (а. с. 125).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Розглядаючи цю справу, суд виходить з того, що фактичними підставами позову є неможливість реалізації позивачкою її права на спадщину саме в частині спадкування частини Будинковолодіння, яка належала її батькові ОСОБА_5 та яку після його смерті успадкувала мати позивачки - спадкодавиця ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року зазначив, що у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Така позиція відповідає усталеній судовій практиці.

Таким чином, для правильного вирішення цього спору необхідним є встановлення наявності відповідного права власності у ОСОБА_5 як спадкодавця та надалі перехід такого права до спадкодавиці ОСОБА_4 - матері позивачки.

Суд установив на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що спадкодавцю ОСОБА_5 належала частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та яку успадкувала ОСОБА_4 , проте за життя не оформила своїх спадкових прав.

При цьому станом на 12 жовтня 2000 року, тобто на час здійснення реєстрації права власності спадкодавця ОСОБА_5 , до складу Будинковолодіння входили лише: житловий будинок (літера «А»), загальною площею 78,7 кв. м, житловою площею 59,4 кв. м, літня кухня (літера «Б»), площею 29,7 кв. м, комора (літера «В»), площею 14,8 кв. м, стодола (літера «Г»), площею 15,3 кв. м, стайня (літера «Д»), площею 20,0 кв. м, стайня (літера «Ж»), площею 8,4 кв. м, стайня (літера «З»), площею 12,5 кв. м, криниця № 1, 12,0 м/п, огорожа № 2, площею 14,4 кв. м, огорожа № 3, площею 21,0 кв. м, ворота № 4, площею 7,8 кв. м, огорожа № 5, площею 9,8 кв. м. Тобто, право власності на гараж (літера «И»), площею 22,1 кв. м та погріб (літера «К»), площею 22,2 кв. м, ОСОБА_4 після смерті чоловіка не успадкувала, оскільки таке майно на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 взагалі не існувало, а, отже, не належало спадкодавцю.

З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що ОСОБА_4 після смерті чоловіка не успадкувала і не могла успадкувати на Будинковолодіння в частині об`єктів нерухомого майна, а саме гаража (літера «И»), площею 22,1 кв. м та погреба (літера «К»), площею 22,2 кв. м, таке право не може бути успадковане і позивачкою після смерті спадкодавиці - її матері ОСОБА_4 .

Що стосується права спадкування на Будинковолодіння в частині об`єкта нерухомого майна, а саме стайні (літера «З»), площею 11,7 кв. м, то суд виходить з такого.

Так, згідно з даними матеріалів технічної інвентаризації на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 йому належало відповідне право на стайню (літера «З»), площею 12,5 кв. м. Відповідно, таке право успадкувала мама позивачки - ОСОБА_4 .

Своєю чергою суд установив, що у 2001 році, тобто після смерті ОСОБА_5 , здійснено реконструкцію стайні (літера «З»), 12,5 кв. м, у результаті чого створено новий об`єкт нерухомого майна площею 11,7 кв. м. Отже, спадкодавцю ОСОБА_5 не належало право власності саме на стайню (літера «З»), площею 11,7 кв. м. Тому таке право не успадкувала його дружина ОСОБА_4 , що виключає перехід відповідного права в порядку спадкування до позивачки.

При цьому суд, розглядаючи цю справу у межах заявлених фактичних підстав позову, не вирішує питання про наявність у спадкодавиці ОСОБА_4 права власності на ту Будинковолодіння в частині об`єкта нерухомого майна - стайні (літера «З»), площею 11,7 кв. м, яку ОСОБА_4 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 у вигляді права власності на саме стайні (літера «З»), 12,5 кв. м. Також, суд враховує, що будь-які дозвільні документи на здійснення реконструкції стайні (літера «З»), 12,5 кв. м після смерті ОСОБА_5 та введення в експлуатацію новоствореного об`єкта - стайні (літера «З»), площею 11,7 кв. м, його реєстрації органами будівельного контролю, сторона позивачки не надала. Своєю чергою позивачка не заявляла вимогу про спадкування прав забудівельника в частині введення в експлуатацію стайні (літера «З»), площею 11,7 кв. м.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачка є спадкоємицею за заповітом та прийняла спадщину, у встановлений строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для задоволення позову в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частину Будинковолодіння, а саме на: житловий будинок, площею 78,1 кв. м, літню кухню, площею 29,7 кв. м, комору, площею 14,8 кв. м, стодолу, площею 15,3 кв. м, стайню, площею 20,0 кв. м, стайню, площею 8,4 кв. м, криницю 12,0 м/п, огорожу, площею 14,4 кв. м, огорожу, площею 21,0 кв. м, ворота, площею 7,8 кв. м, огорожу, площею 9,8 кв. м, яку ОСОБА_4 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які належали йому за життя.

При цьому позов не підлягає задоволенню в частині визнання права власності на Будинковолодіння в частині будівель стайні, площею 11,7 кв. м, гаража, площею 22,1 кв. м, погреба, площею 22,2 кв. м, оскільки сторона позивача не довела наявність такого права у спадкодавця ОСОБА_5 за життя і, відповідно, перехід такого права до спадкодавиці ОСОБА_4 .

Отже, позов підлягає задоволенню в частині доведення наявності відповідного права власності у спадкодавця ОСОБА_5 .

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: житловий будинок, площею 78,1 кв. м, літню кухню, площею 29,7 кв. м, комору, площею 14,8 кв. м, стодолу, площею 15,3 кв. м, стайню, площею 20,0 кв. м, стайню, площею 8,4 кв. м, криницю 12,0 м/п, огорожу, площею 14,4 кв. м, огорожу, площею 21,0 кв. м, ворота, площею 7,8 кв. м, огорожу, площею 9,8 кв. м.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2024 року.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: с. Слобода, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область;

відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Бурштинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження за адресою: вул. С. Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ