Номер провадження: 22-ц/813/3058/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2023 року у складі судді Кисельова В.К.,

встановив:

У липні 2019 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IKAZG.235560.001 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 150 150 грн, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 03 квітня 2018 року та сплатити відсотки за його користування. Кредит надано для придбання авто SSANG YANG REXTON, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 та сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до пп. 2.4. Період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. 04 квітня 2014 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №РХ02903 1.235561.001, предметом цього договору, є надання поруки поручителем перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, комісії, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором. 04 квітня 2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 укладено договір застави рухомого майна №ZXA019500.235560.002, предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу рухомого майна, в забезпечення виконання зобов`язань заставодавцем перед ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», в силу чого банк має право в разі невиконання заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Відповідно до п. 35.4. в забезпечення заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодавець надав в заставу автомобіль марки SSANG YANG REXTON, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 . 06 березня 2019 року укладено договір №146 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимог між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт». У відповідності з вищезазначеним договором до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Позивач зазначає, що відповідачі своєчасно не здійснюють платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, у зв`язку з чим станом на 25.06.2019 заборгованість складає 238 802, 72 грн., з яких: сума основної заборгованості за кредитом - складає 86 464,19 грн.; сума заборгованості по відсоткам по кредиту - складає 52294,93 грн.; сума заборгованості по комісії - складає 23 274,75 грн.; сума пені по кредиту - складає 76 768,85 грн.

В процесі розгляду справи позичальник здійснювала часткове погашення заборгованості у зв`язку з чим, банк звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог та в останній своїй редакції просив стягнути солідарно заборгованість станом на 15.09.2023 у розмірі 138 802 грн., з якої: сума основної заборгованості за кредитом у розмірі 62033 гривні 87 копійок та сума пені по кредиту у розмірі 76 768,85 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» суму заборгованості за основним боргом у розмірі 38759 гривень 12 копійок, суму пені у розмірі 76768 гривень 85 копійок, судовий збір у розмірі 3582 гривні 04 копійки, а всього стягнуто суму у розмірі 119 110 гривень 01 копійка. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення у повному обсязі.

Не погоджуючись рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення з неї суми заборгованості за кредитом у розмірі 119110,01 грн. та постановити нове з урахуванням обставин викладених в скарзі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що у відповідності до умов кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 03.04.2018. Отже, апелянт вважає, що після 03.04.2018 підстави нараховувати відсотки відсутні, оскільки строк кредитування закінчився. Апелянт послалася на правову позицію, викладену у постанові ВС від 16.06.2020 у справі №214/2213/15-ц та постанову ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Вважає, що дійсна заборгованість за відсотками складає 5101,85 грн. Апелянт також зазначила про безпідставність стягнення з неї пені за період з 10.07.2018 по 10.07.2019 у розмірі 76 768,85 грн., оскільки розрахована з урахуванням заборгованості станом на 25.06.2019. Також вказує, що з урахуванням сплати нею неправомірно нарахованої комісії у розмірі 18018 грн., загальний розмір заборгованості становить 26 451,96 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В запереченнях щодо відзиву апелянт зазначила про безпідставність доводів викладених в ньому та підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IKAZG.235560.001 за умовами якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 150150 грн., а позичальник зобов`язався повернути кошти у повному обсязі не пізніше 03 квітня 2018 року та сплатити відсотки за його користування.

Згідно з п. 1.7. договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: на придбання авто SSANG YANG REXTON, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 та сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 2.4. період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

За умовами п. 6.3 договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

04 квітня 2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №РХ02903 1.235561.001, предметом цього договору, є надання поруки поручителем перед ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, комісії, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором.

04 квітня 2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 укладено договір застави рухомого майна №ZXA019500.235560.002, предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу рухомого майна автомобіля марки SSANG YANG REXTON, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , в забезпечення виконання зобов`язань заставодавцем перед ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», в силу чого ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» має право в разі невиконання заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

06 березня 2019 року укладено договір № 146 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимог між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» за яким до товариства перейшли права вимоги за вказаним кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

Станом на момент передачі прав позивачу за кредитним договором розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становив 383 166,35 грн., з яких: 86 464,19 грн. залишок по тілу кредиту; 52 294,93 грн. залишок по відсоткам; 23 274,75 грн. залишок по комісії; 221 132,48 грн. залишок по пені і штрафу.

Задовольняючи позов частково, з урахуванням сплачених ОСОБА_1 в процесі розгляду справи коштів на погашення заборгованості у розмірі 100000 грн,суд, у відповідності до п. 2.9 кредитного договору щодо умов черговості погашення заборгованості, дійшов висновку, що першочергово сплачені позичальником кошти повинні бути направлені на погашення заборгованості по процентам 52 294,93 грн., тому залишається сума у розмірі 47 705,07 грн. В частині вимог про стягнення комісії у розмірі 23 274,75 грн, суд, посилаючись на висновки, викладені в постанові ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) відмовив в цій частині вимог. Оскільки сума заборгованості за основним боргом склала 86 464,19 грн, суд від цієї суми відняв суму, яка залишилась від погашення відсотків, тобто у розмірі 47 705, 07 грн та дійшов висновку, що сума основного боргу складає 38 759, 12 грн. Виходячи з умов п. 6.3 кредитного договору суд стягнув з позичальника пеню у розмірі 76 768, 85 грн у період з 10.07.2018 по 10.07.2019. В частині стягнення комісії суд відмовив.

Апеляційний суд в повній мірі не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пені припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18).

Умовами кредитного договору сторони встановили строк кредитування до 03.04.2018.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж у розмірі 5000 грн. позичальник здійснила 29.12.2017.

Станом на 03.04.2018 (день закінчення строку дії кредитного договору) прострочена заборгованість за тілом кредиту складала 82 487,57 грн, за простроченими відсотками 23078 грн., а також банком нарахована пеня за весь період прострочення у розмірі 121 773,13 грн.

Звернувшись з позовом 23.07.2019, позивач поставив питання про стягнення заборгованості станом на 25.06.2019, яка складає 238 802, 72 грн., з яких: сума основної заборгованості за кредитом - 86 464,19 грн.; сума заборгованості по відсоткам по кредиту- 52294,93 грн.; сума заборгованості по комісії - 23 274,75 грн.; сума пені по кредиту - 76 768,85 грн. за період з 10.07.2018 по 10.07.2019.

В той час коли нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору та пені є неправомірним.

Проте, місцевий суд визнав обґрунтованим наданий позивачем розрахунок заборгованості станом 25.06.2019, належним чином не перевіривши правильність наведених розрахунків, складових заборгованості та період їх нарахування. Крім того, в розрахунок боргу включений розмір суми заборгованості по комісії, хоча в цій частині вимог судом відмовлено.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог після погашення боргу в розмірі 100000 грн заборгованість за тілом кредиту 62033,87 грн, 76768,85 грн пеня (а.с.61).

Враховуючи, що після закінчення строку дії договору кредитор має право стягнення санкцій, визначених статтею 625 ЦК України, а з таких підстав вимоги не заявлялися, то вимоги про стягнення пені є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Як встановлено, станом на 03.04.2018 (день закінчення строку дії кредитного договору) прострочена заборгованість за тілом кредиту складала 82 487,57 грн, за простроченими відсотками 23078 грн.

В задоволенні вимог про стягнення боргу за комісією судом відмовлено і рішення суду в цій частині позивачем не оскаржено.

Отже, сума боргу, яка підлягала стягненню складає (82487,57+23078) 105 565,57 грн, в процесі розгляду справи ОСОБА_1 на погашення боргу сплачено 100 000 грн, відтак залишок складає 5565,57 грн, які підлягають стягненню з відповідачки, в решті вимог слід відмовити з мотивів та підстав, викладених вище. При цьому доводи апеляційної скарги та заперечення ОСОБА_1 не надають підстав для висновку, що нею визнавалися вимоги про стягнення пені, відтак такі не можуть бути зараховані в добровільне погашення боргу.

Посилання апелянта на те, що нею сплачена комісія в загальному розмірі 18018 грн, яка нараховувалася банком безпідставно, тому має бути врахована при визначенні заборгованості апеляційний суд вважає помилковим, оскільки дане питання не є предметом спору в межах визначенного періоду стягнення.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пені підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позову з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2023 року в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пені скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» суму заборгованості за основним боргом у розмірі 5 565,57 грн, в решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: