Справа 749/873/13-ц
Номер провадження 6/749/4/24
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року Щорський районний суд чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М. С.

за участі секретаря Михалевич М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сновський відділ державної виконавчої служби у Корюківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.08.2013 р. у справі № 749/873/13-ц.

Заява мотивована тим, що зобов`язання перед управлінням Пенсійного фонду України заявниця виконала, виконавче провадження завершено, а тому тимчасове обмеження підлягає скасуванню.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської областівід 28.03.2024 року призначено заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.04.2024. Витребувано від Сновського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про те, чи перебували у період з 2013 до 2024 року на виконанні відділу виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступними виконавчими документами: Вимогою № Ф-12-У виданою 05.02.2013 року УПФ України в Щорському районі та Вимогою №Ф-1-У виданою 04.03.2013 року УПФ України в Щорському районі, за даними АСВП (в тому числі розділу АСВП, який містить інформацію про виконавчі провадження, зареєстровані в ЄДРВП) а також підстави закінчення (завершення) таких виконавчих проваджень. Витребувано від Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про те, чи перебували у період з 2013 до 2024 року на виконанні відділу виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступними виконавчими документами: Вимогою № Ф-12-У виданою 05.02.2013 року УПФ України в Щорському районі та Вимогою №Ф-1-У виданою 04.03.2013 року УПФ України в Щорському районі, за даними АСВП (в тому числі розділу АСВП, який містить інформацію про виконавчі провадження, зареєстровані в ЄДРВП) а також підстави закінчення (завершення) таких виконавчих проваджень. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області інформацію про наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за Вимогою № Ф-12-У виданою 05.02.2013 року УПФ України в Щорському районі та Вимогою №Ф-1-У виданою 04.03.2013 року УПФ України в Щорському районі.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської областівід 04.04.2024 р. було відкладено розгляд справи до 18.04.2024 р.

08.04.2024 р. від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заявниця у судове засідання не з`явилися, надавши заяву, в якій просила її заяву розглядати без її участі та підтримала заявлені вимоги.

Представник Сновського відділу ДВС у Корюківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Інші учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.08.2013 р. подання заступника начальника ВДВС Щорського РУЮ Мірошниченко Ю.О., погодженого з начальником ВДВС Щорського РУЮ Гах Ю.М. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань боржнику ОСОБА_1 було задоволено. Тимчасово обмежено право громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Щорським РВ УМВС України в Чернігівській області 15.10.2007 року, на виїзд за межі України до виконання нею зобов`язання, встановленого Вимогою № Ф-12-У виданою 05.02.2013 року УПФ України в Щорському районі та Вимогою №Ф-1-У виданою 04.03.2013 року УПФ України в Щорському районі про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ України в Щорському районі боргу 979 грн. 59 коп. та боргу 1365 грн. 72 коп.

На підтвердження своїх доводів заявницею було надано довідку Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно якої станом на 20.03.2024 р. на виконанні відділу не перебувають виконавчі документи відносно боржника ОСОБА_1 та інформацію з Єдиного реєстру боржників, згідно якої інформація в реєстрі відносно заявниці відсутня.

Як вбачається з відповіді Сновського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.04.2024 р. № 27.3-10/5399, на виконанні відділу у 2013 році перебували виконавчі провадження з примусового виконання вимоги УПФ України в Щорському районі № Ф-12-У від 05.02.2013 та № Ф-1-У від 04.03.2013 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь УПФ України в Щорському районі. Згідно інформації отриманої зі спецрозділу АСВП, дані виконавчі провадження завершені 30.10.2023 р. на підставі пункту 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 30.10.2013), оскільки було встановлено, що боржниця проживає у АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.04.2024 р. № 2721-15/43475 перевіркою даних АСВП встановлено, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 40834735 з примусового виконання вимоги № Ф-12-У виданої 05.02.2013 УПФ України в Щорському районі, про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ України в Щорському районі боргу у розмірі 979, 59 грн, що було відкрито на підставі постанови державного виконавця від 22.11.2013.

16.12.2013 р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Також на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 40834880 з примусового виконання вимоги № Ф-1-У, виданої 04.03.2013 УПФ України в Щорському районі, про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ України в Щорському районі боргу у розмірі 1365, 72 грн, що було відкрито на підставі постанови державного виконавця від 22.11.2013.

25.03.2014 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у боржника було відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення і здійснені державним виконавцем дії, щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повторно вказаний виконавчий документ на виконання відділу не надходив, інформацією щодо сплати боргу за ним відділ не володіє.

Зазначене також вбачається із довідки ВП спецрозділ АСВП від 02.04.2024 р. щодо виконавчого провадження № 40834735, довідки ВП спецрозділ АСВП від 02.04.2024 р. щодо виконавчого провадження № 40834880.

Надаючи оцінку наявності підстав для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд зазначає про наступне.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц зазначив, що, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймі, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 606) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно п. 8, 10 ч. 1 ст. 49 Закону № 606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Частиною 1 статті 50 Закону № 606 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, судом встановлено, що свої зобов`язання згідно вимоги № Ф-12-У виданої 05.02.2013 УПФ України в Щорському районі було виконано.

Що стосується вимоги № Ф-1-У, виданої 04.03.2013 УПФ України в Щорському районі, суд зазначає про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що повторно вказаний виконавчий документ на виконання відділів ДВС не надходив.

Згідно ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Станом на 18.04.2024 р. витребувані від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ухвалою Щорського районного суду Чернігівської областівід 28.03.2024 року докази не надійшли. Повідомлення про причини неподання витребуваних доказів від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надходило.

З огляду на зазначене, керуючись ч. 10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає за можливе визнати обставину відсутності у ОСОБА_1 заборгованості за вимогою № Ф-1-У, виданої 04.03.2013 УПФ України в Щорському районі.

Крім того, суд зауважує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, будучи належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв чи клопотань по суті розгляду справи не подало, маючи на це, з огляду у тому числі на відкладення розгляду справи, достатньо часу. Таку пасивну поведінку стягувача, з урахуванням також тієї обставини, що, як вбачається із матеріалів справи, вимога № Ф-1-У від 04.03.2013 повторно не подавалася до органів виконавчої служби з березня 2014 року, суд тлумачить як втрату стягувачем інтересу до спірних правовідносин.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що за встановлених судом обставин подальше обмеженняправа ОСОБА_1 залишати країну не є виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з підстав, викладених вище.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 84, 247, 260, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сновський відділ державної виконавчої служби у Корюківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.10.2007 Щорським РВ УМВС України в Чернігівській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.08.2013 року у справі № 749/873/13-ц.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

На підставі ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.С. Чигвінцев