Справа № 594/400/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Борщеві, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося, з часом сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, морально і фізично віддалились. В них виникли різні погляди на шлюб, сім`ю, в наслідок чого виникали часті непорозуміння та сварки. Вони вже більше двох років проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. На даний час між позивачем та відповідачкою відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Позивач зазначив, що шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачкою не бажає, оскільки вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин, а тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу слухати за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 письмово повідомила суд, що не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Позов визнає, вважає що збереження шлюбу не можливе та просить шлюб розірвати. Просить слухати справу за її відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Позивач ОСОБА_1 29 серпня 2002 року уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 , який було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2068 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ).

Сторони у справі неповнолітніх дітей не мають.

В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу.

Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Зважаючи на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір.

З відповідачки в користь позивача слід стягнути 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору.

На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 142, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 29 серпня 2002 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №2068 розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету п`ятдесят відсотків судового збору в сумі 605,60 грн., сплаченого ним при поданні позову, відповідно до квитанції АТ «Укрпошта» № від 14.03.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 п`ятдесят відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач:ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька с. Констанція, Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 17 квітня 2024 року.

Головуючий