У Х В А Л А

про повернення заяви

18.04.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та встановити опіку над ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуном заявника ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 2 ЦПК України(далі - ЦК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

За частиною 3 статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Питання щодо порядку визнання фізичної особи недієздатною врегульовано главою 2 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження N 61-17628св19).

Так, обґрунтовуючи можливість звернення до суду з даною заявою, вказав, що ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 є його тещею.

З урахуванням зазначених вище положень чинного законодавства теща не належить до кола близьких родичів, а відтак самі по собі такі обставини не наділяють заявника правом звертатись до суду заявою про визнання ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатної.

Суддя також звертає увагу на те, що в матеріалах справи немає жодних належних доказів, які підтверджують факт того, що заявник дійсно проживає за однією адресою з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та веде з нею спільне господарство.

При цьому, долучений акт від 30.11.2023 року де зазначено, що ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , суддя не бере до уваги у зв`язку з тим, що немає доказів на підтвердження того, яким чином орган, що видав цей акт, встановив фактичне проживання особи за вищевказаною адресою.

Разом з тим такий документ не підтверджує, що заявник та ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ведуть спільне господарство, у них наявні спільний бюджет, спільні витрати тощо, що давало б підстави визначити їх як членами сім`ї. Інші докази на підтвердження цих обставин до заяви не додані.

Натомість з отриманої судом інформацію встановлено, що заявник зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з іншими членами сім`ї, а саме: ОСОБА_3 , 1947 р.н.; ОСОБА_4 , 2007 р.н.; ОСОБА_5 , 2003 р.н.; ОСОБА_6 , 1976 р.н. та ОСОБА_7 , 2014 р.н..

Таким чином системний аналіз зазначених вище норм законодавства та наданих суду документів не підтверджує, що заявник є членом сім`ї ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 чи її близьким родичем, незалежно від їх спільного проживання, а відтак і особою, уповноваженою на звернення до суду з даною заявою.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Постановляючи цю ухвалу, суд ураховує правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2022 року у справі № 752/24219/20 (провадження № 61-16373св21).

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено повернення заяви, яка подана в порядку окремого провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо повернення позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, заяву про визнання особи недієздатною подано фізичною особою ОСОБА_8 без доказів того, що він є членом сім`ї, близьким родичем особи, яку просить визнати недієздатною.

Крім того, згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Враховуючи вищевикладене, заявник не має процесуальної дієздатності для звернення до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна подана особою, яка не належить до переліку осіб, визначених у ч. 3 ст. 296 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

При цьому повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.10, 13, 185, 258-260, 293, 294, 353, 354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мартинишин М.О.