Справа № 342/91/24
Провадження № 2/342/185/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 було головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по АДРЕСА_2 -Пільний відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1987. За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_4 , зять ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та онука ОСОБА_5 . Голова двору ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіту не вчиняла, спадкоємцем всього її майна за законом є онука ОСОБА_1 . Позивачка, у порядку встановленому чинним законодавством, спадщину після смерті бабки ОСОБА_4 прийняла звернувшись до Городенківської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Проте, згідно із постанови державного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що померлій ОСОБА_4 не виділена частка житлового будинку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності за ними по 1/4 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що домогосподарство, на яке позивачка бажає оформити право власності в порядку спадкування відносилось до колгоспного двору. На момент припинення колгоспного двору позивачі за зустрічним позовом були членами двору, домогосподарства по АДРЕСА_1 , які не втрили права на частку в його майні. Таким чином, їм як члена м колишнього колгоспного двору належить по 1/4 частці даного господарства.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області в складі головуючого судді Гайдича Р.М. від 20.02.2024 зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки житлового будинку (справа № 342/251/24) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок (справа № 342/91/24). Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок (справа № 342/91/24).

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач відповідач ОСОБА_1 , в поданій до суду заяві від 16.04.2024 просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , через канцелярію суду, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені ними зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 06.10.1987 виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 173 від 12.08.1987 стверджується, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . На зворотній стороні даного свідоцтва міститься відмітка про виправлення « ОСОБА_6 ».

Із копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 11018 виданої 09.08.2023 ОКП «Коломийське МБТІ» вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2021 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 547 право власності по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 (гол.колг.двору) на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 6.10.1987 на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12.08.1987.

З довідки № 367 виданої 07.12.2023 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була головою колгоспного двору в АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки № 348 виданої 22.11.2023 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_2 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 88 років в с. Ясенів-Пільний Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 961, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

На час смерті ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки № 2522161 виданої 09.12.2023 Центром надання адміністративних послуг м. Городенка вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 виданого 15.05.1976 Ясенів-Пільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу 09.09.1995 з ОСОБА_7 , прізвище дружини ОСОБА_5 було змінено з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Батьки позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 22 червня 1975 року, актовий запис № 15, що доводиться копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .

Мама позивачки ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 71, її батьками є батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_12 , що доводиться копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 .

З вищенаведеного слідує, що позивачка ОСОБА_13 є онукою ОСОБА_4 по маминій лінії.

Із копії спадкової справи № 179/2022, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 21 травня 2022 року до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті баби ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_1 (позивачка). Також, ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 (відповідачка) подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, в якій зазначила, що вона відмовляється від прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті ОСОБА_4 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68999631 від 21.052022 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 69299867, номер у нотаріуса 179/2022.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка зверталася до державного нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .

Проте, державний нотаріус Городенківської ДНК ОСОБА_14 вивчивши документи до спадкового майна ОСОБА_4 подані для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , Постановою № 1776/02-31 від 05.12.2023 позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_15 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок вищевказане господарство відносилось до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4 , а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідача частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 09.08.2023 ОКП «Коломийьске МБТІ» стверджується, що рік спорудження (реконструкції) житлового будинку - 1980, господарських будівель та споруд - 1952, 1960, 1970, 1980, 1986. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 11 від 10.01.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 -Пільний становить 280 000 грн.

Із довідки № 366 виданої 07.12.2023 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що за домогосподарством, яке знаходиться по АДРЕСА_1 закріплені земельні ділянки, а саме: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку; 0,2233 га - для ведення особистого селянського господарства; 0,4708 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 374547934 формованої 16.04.2024 відомості щодо права власності на будинок АДРЕСА_1 відсутні. Однак, за даною адресою за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :01:002:0447, дата державної реєстрації: 30.09.2020 на підставі рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою серії та номер:923-33/2020 виданий 25.09.2020 Ясенево-Пільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, розмір частки 1.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як вбачається із вищенаведеного на час ліквідації колгоспних дворів (15.04.1991) в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, та їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/4 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивачка, як спадкоємець п`ятої черги за законом після смерті баби ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин після її смерті. Проте, державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з тим, що до дане господарство відносилось до колгоспного двору головою якого була ОСОБА_4 , а кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідача частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені, що стало підставою звернення позивачки із даним позовом до суду .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в поданому зустрічному позові позовні зазначили, що до спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який відповідно до свідоцтва на право особливої власності на жилий будинок від 06.10.1987, належав колгоспному двору, членами якого зокрема були ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , тому їм як членам колишнього колгоспного двору господарства за вищевказаною адресою належить відповідна частка в даному господарстві.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: 1/4 - в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_4 , 1/4 - яка належить позивачу, як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що 2/4 частки вищевказаного житлового будинку належать відповідачам позивачам за зустрічним позовом.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про визнання за ними права власності по 1/4 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 підлягають до задоволення, оскільки позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_2 були членами колишнього колгоспного двору та їх частка у даному дворі становить по 1/4, та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне їм майно, їм необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання сторін по справі:

ОСОБА_1 АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_6 .

ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_7 .

ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 .

Суддя: Гайдич Р. М.