Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1090/23 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О.М.
Категорія 23 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №293/1090/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» про визнання договору оренди землі недійсним

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь», поданою через адвоката Дорофєєва Дмитра Олександровича,

на додаткову ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Збаражського О.М. в смт Черняхові,

в с т а н о в и в:

20 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» (далі-ТзОВ «Світанковий промінь» або товариство) через представника адвоката Дорофєєва Д.О. подало до Черняхівського районного суду Житомирської області клопотання/заяву про розподіл судових витрат. Просило стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. Заява обґрунтована тим, що у зв`язку із судовим розглядом цієї справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких, відповідно до договору про надання правової допомоги, становить 6 000 грн.

Додатковою ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2023 року заява ТзОВ «Світанковий промінь» про розподіл судових витрат задоволена частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Світанковий промінь» судові витрати в сумі 2 000 грн. У задоволенні решти частини заяви відмовлено.

Не погодившись із додатковою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ТзОВ «Світанковий промінь» адвокат Дорофєєв Д.О. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить додаткову ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про повне задоволення вимог заяви про розподіл судових витрат.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що визначений судом першої інстанції розмір витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, є недостатнім та неспівмірним із тими витратами, які фактично були понесені відповідачем у справі. Зокрема, безпідставне звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом призвело до того, що товариство було вимушене звернутися за правовою допомогою до адвоката Дорофєєва Д.О., у зв`язку чим укладений договір про надання правової допомоги за яким, зобов`язалося сплатити адвокату 6 000 грн, що також підтверджується розрахунком наданих адвокатом послуг. Суд належним чином не звернув уваги на зазначене та дійшов помилкового висновку про часткового задоволення заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду додаткової ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Галагуз В.В. апеляційну скаргу не визнав. Пояснив, що хоча вони із ухвалою суду першої інстанції не погоджуються, але апеляційну скаргу не подавали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Сторона відповідача про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.131). Клопотань про відкладення розгляду справи не спрямовувала. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга ст.372 ЦПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткової ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша ст.60 ЦПК України).

За змістом ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій ст.62 ЦПК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Згідно з ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст.141 ЦПК України).

За положеннями частин першої та третьої ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону в доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої ст.137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята ст.137 ЦПК України).

При цьому, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТзОВ «Світанковий промінь» про визнати недійсним договору оренди від 01 червня 2014 року земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0022.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Світанковий промінь» про визнання договору оренди землі недійсним залишений без розгляду в порядку п.5 частини першої ст.257 ЦПК України, тобто позивач до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до змісту частини п`ятої ст.142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадку, встановленому частиною п`ятою ст.142 ЦПК України, суд може вирішити питання про розподіл витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої ст.141 ЦПК України (зі змісту частини шостої ст.142 ЦПК України).

Так, частиною дев`ятою ст.141 ЦПК України унормовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відзиві на позову заяву представник ТзОВ «Світанковий промінь» просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.42-45).

Після постановлення 14 листопада 2023 року ухвали про залишення позову без розгляду, 20 листопада 2023 року ТзОВ «Світанковий промінь» подало докази для розподілу судових витрат у сумі 6 000 грн, які складають витрати на професійну правничу допомогу. Докази подані через електронний суд 20 листопада 2023 року, тобто з додержанням п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою ст.141 ЦПК України (14 листопада 2023 року+5 днів =19 листопада 2023 року, 19 листопада 2023 року вихідний день, 20 листопада 2023 року перший робочий день).

У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТзОВ «Світанковий промінь» подало: договір-доручення про надання правової допомоги від 01 серпня 2023 року, попередній розрахунок витрат та акт про надання юридичних послуг від 15 листопада 2023 року.

Між ТзОВ «Світанковий промінь» та адвокатом Дорофєєвим Д.О. 01 серпня 2023 року укладений договір-доручення про надання правової допомоги. За умовами договору сторонами погоджений гонорар адвоката в розмірі 6 000 грн (а.с.49).

Із акта про надання юридичних послуг від 15 листопада 2023 року слідує, що адвокат надав клієнту юридичні послуги у справі №293/1090/23. За домовленістю сторін відповідно до п.4.1 договору-доручення про надання правової допомоги від 01 серпня 2023 року гонорар адвоката становить 6 000 грн (а.с.83).

Отже, виходячи із критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, а також конкретних обставин цієї справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн є співмірним та відповідає наданому адвокатом у цій справі обсягу послуг. Із огляду на викладене вище, доводи апеляційної скарги є надуманими.

Згідно з ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь», подану через адвоката Дорофєєва Дмитра Олександровича, залишити без задоволення.

Додаткову ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: