Справа № 950/412/24
Номер провадження 2/950/277/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

03 квітня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі судового засідання Сивоконь А.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі свого представника, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив cтягнути з ТОВ «Агро-Край» заборгованість за користування земельними ділянками за 2022р. згідно Договору оренди землі №152 від 01 січня 2016 з урахуванням Додаткової угоди №б/н від 13 жовтня 2017р. до Договору оренди землі №152 від 01 січня 2016 та Договору оренди землі та №152а від 01 січня 2016 з урахуванням Додаткової угоди №б/н від 13 жовтня 2017 до Договору оренди землі №152а від 01 січня 2016, обраховану без вирахування податків та інших обов`язкових платежів в сумі 9 278,76грн., в т.ч.: 8503,70 грн. заборгованість по орендній платі; 494,86 грн. - інфляційні збитки за порушення строків виплати орендної плати; 280,20 грн. - три проценти річних за порушення строків виплати орендної плати. Покласти на відповідача судові витрати по справі, а саме 1211,20 грн. судового збору, пов`язаного з подачею даної позовної заяви до суду, та 5000 грн. - витрат на правову допомогу адвоката.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач отримав у спадщину земельні ділянки площею 2,21 га з кадастровим номером :07:001:0244 та площею 0,37 га з кадастровим номером :07:002:0316, розташовані на території Кам`янської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади Сумської області). У зв`язку з цим він повідомив відповідача, як орендаря даних земельних ділянок, про перехід до нього прав та обов`язків орендодавця за договорами оренди землі, укладеними між ОСОБА_3 та ПАТ «Райз-Максимко», новим орендарем яких є ТОВ «Агро-Край», і останній подальшу виплати орендної плати почав проводити на користь ОСОБА_2 (зокрема проведена виплата орендної плати за 2019 2021рр.). У зв`язку з небажанням позивача продовжувати договірні відносини після спливу строку дії Договорів оренди землі №152 від 01 січня 2016 та №152а від 01 січня 2016, відповідач відмовився провести виплату орендної плати за 2022 рік, розмір якої становить 8503,70 грн. З цих підстав сторона позивача просить стягнути дані кошти з відповідача в судовому порядку. Крім цього, відповідач має сплатити інфляційні збитки від простроченої суми в розмірі 494,86 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 280,20 грн.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що сума орендної плати за 2022 рік в розмір 8503,70 грн. позивачеві була виплачена в ході судового розгляду, а тому він відмовляється від позовних вимог в цій частині. Решту вимог представник ОСОБА_2 підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в наданому клопотанні просив зменшити розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката до розміру 2000 грн. На підтвердження сплати ОСОБА_2 суми орендної плати представник ТОВ «Агро-Край» надав платіжну інструкцію № 119568802 від 20.02.2024 про перерахування позивачеві коштів в розмірі 8503,90 грн.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом на майно своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.05.2020 державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області були видані на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері (а.с. 13, 17), згідно з якими він успадкував земельні ділянки площею 2,21 га з кадастровим номером :07:001:0244 та площею 0,37 га з кадастровим номером :07:002:0316, розташовані на території Кам`янської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади Сумської області).

За життя між ОСОБА_3 та ПАТ «Райз-Максимко» були укладені договори оренди зазначених земельних ділянок, новим орендарем яких на даний час є ТОВ «Агро-Край» (а.с. 7-8, 9, 10-11, 12).

У зв`язку з отриманням права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , до позивача перейшли права і обов`язки орендодавця успадкованих земельних ділянок.

За 2019 2021рр. ТОВ «Агро-Край» виплатило орендну плату на користь ОСОБА_2 , а за 2022 рік кошти позивач не отримав, що й стало підставою звернення останнього до суду з даним позовом.

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України установлено, що простроченням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України говориться, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 626, ст. ст. 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату .

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні не були спростовані доводи представника позивачки про те що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договорами оренди землі в частині сплати позивачеві орендної плати за користування земельними ділянками за 2022 рік, а відповідачем не було доведено того, що існували обставини, які виключали можливість її сплати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, сторона позивача зазначає, що заборгованість за користування земельними ділянками за 2022р. згідно Договору оренди землі №152 від 01 січня 2016 з урахуванням Додаткової угоди №б/н від 13 жовтня 2017р. до Договору оренди землі №152 від 01 січня 2016 та Договору оренди землі та №152а від 01 січня 2016 з урахуванням Додаткової угоди №б/н від 13 жовтня 2017 до Договору оренди землі №152а від 01 січня 2016, що обрахована без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, складає 9278,76грн., в т.ч.: 8503,70 грн. заборгованість по орендній платі; 494,86 грн. інфляційні збитки за порушення строків виплати орендної плати; 280,20 грн. - три проценти річних за порушення строків виплати орендної плати.

На підтвердження пред`явлених вимог стороною надано розрахунки інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами (а.с. 11, 12), які ТОВ «Агро-Край» не заперечуються та не оспорюються.

При цьому суд враховує позицію представника позивача щодо відмови від стягнення з ТОВ «Агро-Край» суми орендної плати в розмірі 8503,70 грн. у зв`язку з її добровільною виплатою ОСОБА_2 після його звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в зв`язку з простроченням зобов`язань відповідач повинен нести відповідальність, встановлену договором або законом, зокрема, обов`язок сплати на користь орендодавця коштів у вигляді інфляційних збитків за порушення строків виплати орендної плати в розмірі 494,86 грн. та трьох процентів річних за порушення строків виплати орендної плати в розмірі 280,20 грн., розрахунки за якими сторона відповідача не оспорює.

В частині вимог про стягнення суми орендної сплати рушення суд не приймає за відсутністю з даного приводу спору між сторонами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відзначає наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження судових витрат представником позивача надані договір про надання правової допомоги (а.с. 23-24) та квитанція прибуткового касового ордеру (а.с. 25), згідно з якими вартість наданих адвокатом послуг у даній справі склала 5000 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача зазначені витрати у заявленому розмірі, оскільки доказами підтверджено надання йому професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі, а також здійснено їх реальну оплату.

Однак, суд не повною мірою погоджується з такими доводами сторони та, розподіляючи понесені ОСОБА_2 витрати, враховує обсяг і характер виконаної адвокатом роботи, конкретні обставин справи й її складність та доходе висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру і стягує з ТОВ «Агро-Край» на користь позивача кошти в розмірі 2000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

При ухваленні рішення суд також відповідно до ст. 141 ЦПК України вирішує й питання про стягнення на користь позивача коштів на відшкодування сплаченого ним при зверненні до суду судового збору в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 29), який покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України;

В И Р І Ш И В:

Позовних вимог ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (юридична адреса: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Лохвицька, 29, ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти в розмірі 494,86 грн. як інфляційні збитки за порушення строків виплати орендної плати та кошти в розмірі 280,20 грн. - три проценти річних за порушення строків виплати орендної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (юридична адреса: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Лохвицька, 29, ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти в розмірі 1211,20 грн. на відшкодування судового збору та кошти в розмірі 2000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката згідно Договору про надання правничої допомоги від 31 січня 2024.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.04.2024.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО