Ухвала

(про залишення позовної заяви без руху)

Справа № 568/593/24

Провадження № 2/568/192/24

18 квітня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Позивачі в обгрунтування своїх позовних вимог вказують, що ОСОБА_1 з 21 жовтня 2019 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . Рішенням Радивилівського районного суду Ріненської області від 20 грудня 2022 року шлюб між ними розірвано. На той час ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . В результаті шлюбних відносин в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина. В реєстрації дитини їм було відмовлено, оскільки дитина народилася до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_3 . Відповідач відмовився написати заяву про невизнання себе батьком новонародженої дитини. На даний час він є військовослужбовцем та перебування у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей може бути підставою для звільнення з військової служби. За вказаних обставин, позивачі позбавлені можливості офіційно зареєструвати свою дитину, та змушені звернутись до суду із заявою про визнання батьківства.

Ознайомившись зі змістом заявлених вимог судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 175 ЦПК України встановлює обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).

В той же час, звертаючись до суду з вимогою про визнання батьківства, позивачами, окрім довідки для дільничного педіатра або сімейного лікаря, виданої Київським міським пологовим будинком №3 (без номера і дати), не було додано до своєї позовної заяви доказів на підтвердження вчинення запису про народження дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Крім того, позивачка звертається до суду з позовом про встановлення батьківства, однак як вбачається з прохальної частини позову, прохає лише визнати батьківство, посилаючись на ту обставину, що в реєстрації дитини їй було відмовлено, оскільки дитина народилась до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 , однак не долучає до позовної заяви відмови органу реєстрації актів цивільного стану у реєстрації дитини.

Таким чином, позивачам необхідно визначитися із вимогами, виклавши заявлені вимоги та зміст цих вимог у виправленій заяві у відповідності до вищевказаних вимог.

Крім того, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

До суду необхідно надати докази, що підтверджують або спростовують батьківство відповідача. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Окрім того, позивачі вказують, що вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, та позивач ОСОБА_2 є батьком новонародженої дитини, однак до позовної заяви не долучено доказів, що підтверджують викладені обставини.

Суд звертає увагу, що доказами до позову про визнання батьківства можуть бути, наприклад: докази, що свідчать про спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (довідка про склад сім`ї, витяги з господарських та домових книг, особисті листи, сімейні фотокартки, рішення судів в інших справах тощо); покази свідків, яким відомо про відносини сторін та про їх батьківство щодо дитини; висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (що є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку).

Верховним Судом було роз`яснено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц).

Позивачі не зазначили обставини, тобто ті юридично значимі факти, на підставі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

В матеріалах справи відсутні будь-які фактичні докази того, що відповідач вказаний батьком дитини в актовому записі про народження, а також відсутні докази батьківства позивача ОСОБА_2 , який звертається до суду із вказаним позовом.

Також третьою особою у справі необхідно залучити відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який реєстрував або відмовив у реєстрації народження дитини, оскільки встановлення батьківства особи, яка не записана батьком дитини, має наслідком внесення змін до актового запису про народження дитини.

Враховуючи зазначене, позивачу необхідно визначити склад учасників справи, з врахуванням відповідних норм чинного законодавства України, в тому числі, врахувавши і положення Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Крім того, варто зазначити, що в силу ч.ч. 1, 4 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Отже, позивачу необхідно виконати і положення ч. 1, ч. 4 ст. 53 ЦПК України.

Також, частиною 4 ст.177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До суду із вказаною позовною заявою звертаються два позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2024 році становить 1211,00 гривень.

Частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

До позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору лише позивачем ОСОБА_1 . Доказів сплати судового збору позивачем ОСОБА_2 до позовної заяви не долучено та не долучено документів, що підтверджують підстав звільнення його від сплати судового збору, у випадку наявності таких пільг.

Відтак, позивачу ОСОБА_2 слід надати оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 1211,00 грн. або документи, які підтверджують підстави звільнення від його сплати.

Окрім того, суд звертає увагу позивачів, що у випадку приведення позовної заяви у відповідність до вимог цивільного законодавства і заявлення додаткової вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини, така позовна вимога також оплачується відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Наведені недоліки позовної заяви виключають можливість відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим, на підставі ст. 185 ЦПК України, її слід залишити без руху, як таку що подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України та надати позивачам строк для усунення недоліків.

Способом усунення недоліків є подання оновленої позовної заяви в редакції, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, надання доказів, що підтверджують викладені обставини, зокрема надання доказів реєстрації дитини, доказів відмови відповідного органу РАЦС у реєстрації події народження, сплати судового збору на надання суду відповідних доказів.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Керуючись ст.ст. 175, 185, 293, 294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали зазначені недоліки.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.О. Троцюк