Справа № 674/779/23
Провадження № 2/674/30/24
УХВАЛА

іменем України

18 квітня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря Шельгоріної С.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Пенсійного фонду України (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області Рокицький Володимир Володимирович) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

19 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Хмельницькій області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 05 квітня 2021 року по 18 квітня 2023 року він працював на посаді в.о. начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Наказом голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 12 квітня 2023 року № 113-к позивача ОСОБА_2 звільнено з посади на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. Підставою для звільнення позивача були наказ комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України від 16 січня 2023 року № 9-ОД "Про скорочення чисельності та штату працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України" та наказ комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 16 січня 2023 року № 13-к "Про скорочення чисельності та штату працівників відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області".

Позивач ОСОБА_2 вважає своє звільнення протиправним.

Так, в порушення вимог ч.1 ст.49-2 КЗпП України позивача ОСОБА_2 не було персонально попереджено про наступне вивільнення.

В порушення вимог ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України позивачу ОСОБА_2 не було запропоновано іншої роботи, хоча як на час прийняття рішення про вивільнення позивача, так і на час його звільнення, в ГУ ПФУ в Хмельницькій області були вакантні посади, які позивач за своєю освітою та професіональними здібностями міг та бажав займати.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просить суд: 1) скасувати наказ від 12 квітня 2023 року № 113-к про його звільнення з посади в.о. начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області; 2) поновити його на посаді, рівнозначній на день звільнення - в.о. начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Хмельницькій області, з 19 квітня 2023 року та внести відповідні записи в трудову книжку; 3) стягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Хмельницькій області, середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день ухвалення судового рішення, з розрахунку 900 грн. за один день; 4) стягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Хмельницькій області, моральну шкоду в сумі 100000 грн.

21 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

18 липня 2023 року від відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечив проти позову.

09 серпня 2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - голову комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області Рокицького В.В.

10 жовтня 2023 року до участі у справі залучено співвідповідача Пенсійний фонд України.

03 листопада 2023 року від відповідача Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечив проти позову.

18 квітня 2024 року від відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області надійшло клопотання про закриття провадження в даній цивільній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Своє клопотання відповідача обґрунтовує тим, що спір між сторонами виник у сфері публічно-правових відносин з приводу припинення публічної служби. Отже, вимоги позивача підлягають розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечив проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження в даній цивільній справі.

В судове засідання представник відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, вирішивши клопотання про закриття провадження в даній цивільній справі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області, на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання представник відповідача ПФУ не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача ПФУ, на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, письмових пояснень не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 працював за строковим трудовим договором на посаді начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області: з 01 серпня 2017 року по 14 грудня 2017 року, з 15 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року, з 01 лютого 2018 року по 31 січня 2019 року, з 01 лютого 2019 року по 31 січня 2020 року, з 03 лютого 2020 року по 02 лютого 2021 року.

Позивач ОСОБА_2 працював за строковим трудовим договором на посаді виконуючого обов`язки начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області з 03 лютого 2021 року по 02 квітня 2021 року, з 05 квітня 2021 року по 18 квітня 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 "Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України" припинено з 01 січня 2023 року Фонд соціального страхування України та територіальні управління виконавчої дирекції Фонду шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, утворено, зокрема, комісію з реорганізації управління виконавчої дирекції ФСС України в Хмельницькій області, призначено голову комісії, на якого покладено обов`язок забезпечити дотримання трудового законодавства щодо гарантій прав працівників Фонду та управлінь виконавчої дирекції Фонду.

Наказом голови комісії з реорганізації УВД ФСС України в Хмельницькій області від 12 квітня 2023 року № 113-к позивача ОСОБА_2 звільнено з посади виконуючого обов`язки начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Підставою для звільнення позивача були наказ комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України від 16 січня 2023 року № 9-ОД "Про скорочення чисельності та штату працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України" та наказ комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 16 січня 2023 року № 13-к "Про скорочення чисельності та штату працівників відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області".

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно ч.3 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України з авданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України ю рисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема , спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року в справі № 712/5476/19 зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п.1, п.2 ч.1 ст.19 КАС України).

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач ОСОБА_2 пред`явив позов до Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як правонаступників Фонду соціального страхування України та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, про скасування наказу голови комісії з реорганізації УВД ФСС України в Хмельницькій області від 12 квітня 2023 року № 113-к про звільнення його з посади виконуючого обов`язки начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, та поновлення на посаді.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, яка була чинною до 01 січня 2023 року) Фонд соціального страхування України (надалі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, яка була чинною до 01 січня 2023 року) Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, яка була чинною до 01 січня 2023 року) Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю.

Згідно ч.4 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, яка була чинною до 01 січня 2023 року) кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Згідно п.6.1 Типового положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24 січня 2017 року № 6, оплата праці працівників Управління здійснюється за рахунок коштів Фонду.

01 січня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 21 вересня 2022 року № 2620-ІХ, яким вирішено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.

Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права.

Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

З 01 січня 2023 року відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Позивач ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах з Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, просить поновити його на посаді виконуючого обов`язки начальника Дунаєвецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, та який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Отже, за предметом спору та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, відповідно, підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2023 року в справі № 442/3240/23.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно ч.2 ст.377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного суд вважає можливим закрити провадження в даній цивільній справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.255, 258 - 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Пенсійного фонду України (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області Рокицький Володимир Володимирович) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_2 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Посунько Г.А.