16.04.2024 Справа № 756/1171/22
Справа № 756/1171/22
Провадження № 2/756/217/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Ребеко О.К., представника позивачів ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Ухвалою суду від 09.10.2023 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої длоручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

18.01.2024 на адресу суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулися матеріалами цивільної справи без виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2023 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у зв`язку з тим, що відповідачем ОСОБА_5 не здійснена оплата вартості проведення експертизи.

Ухвалою суду від 18.01.2024 поновлено провадження у справі.

28.02.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Очкур К.І., у якому остання просила на вирішення експертизи залишити єдине питання про те, яка реальна вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно здійснити у квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку з залиттям з метою зменшення вартості експертизи. В обґрунтуванням вказаного клопотання зазначила, що відповідач ОСОБА_5 , на яку покладено витрати на проведення експертизи, має скрутне матеріальне становище, а тому вартість експертизи, призначеної ухвалою суду від 09.10.2023, є для неї непомірно великою. Разом з тим, відповідач не заперечує самого факту залиття, а лише не згожна з розміром шкоди, заявленим позивачами. Вказане клопотання просила розглянути за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_7 - адвокат Левченко М.М., у судовому засіданні підтримала вказане клопотання. Пояснила, що відповідачами не заперечується факт залиття квартири та обставини, зафіксовані в акті про залиття № 328 від 06.07.2021, про що ними зазначалося у відзивах на позовну заяву, разом з тим вони не погоджуються з розміром шкоди, визначеним позивачами, а тому вважає важливим лише вирішення питання щодо обсягів спричиненої шкоди та вартості ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття.

Представник позивачів - адвокат Кравець Д.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки вважав що сторона відповідача зловживає процесуальними правами. Так, відповідач у клопотанні про призначення у справі будівельно-технічної експертизи просила поставити на вирішення експертам чотири питання, а тому повинна була передбачати вартість проведення експертизи. Вважає дії сторони відповідача направлені на затягування судового процесу. З моменту залиття квартири пройшло достатньо часу, а отже сторони мали можливість урегулювати вказане питання мирним шляхом. З часу залиття квартири пройщло багато часу і видимі пошкодження зникли, а тому вважав недоцільним проведення експертизи.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Ознайомившись з клопотанням, вислухавши представників сторін, суд приходить да наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Поданням своїх доказів, сторони реалізують право на доказування і одночасно виконують обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Отже, при вирішенні вказаного питання суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, а також положення Конвенції, зокрема ст. 6, якою захищено право особи на справедливий судовий розгляд, що в свою чергу передбачає право на змагальність провадження. При цьому, кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надання права комусь із сторін подати заяви чи клопотання з аргументами щодо предмету спору і не надання іншій стороні можливості відреагувати на такі аргументи - стало б свідченням порушення принципу рівності сторін.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Белле проти Франції від04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року).

ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

З урахуванням наведеного, суворе трактування законодавства в частині подання доказів у цьому випадку позбавило б дотримання принципу рівності сторін та можливості коментувати чи спростовуватиаргументи іншої сторони.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 2 частини 2 статті 76 ЦПК України передбачено, що ці дані встановлюються, зокрема: висновками експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 3 статті 72 ЦПК України встановлюється, що експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

З урахуванням наведеного, враховуючи зміст позовних вимог та заперечень проти них, те, що розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття, є предметом доказування в даній справі, сторонами не надано висновків експертів з цих питань, для з`ясування даних обставин необхідні спеціальні знання, судову будівельно-технічну експертизу призначено у справі за згодою усіх сторін, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представників відповідачів, повторно направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для виконання ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2023 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №756/1171/22, залишивши на вирішення судової будівельно-технічної експертизи єдине питання: який розмір завданої матеріальної шкоди (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) квартирі АДРЕСА_1 унаслідок її залиття, яке мало місце 23.06.2021.

Надати у розпорядження експертів матеріали цивільної справи №756/1171/22.

Провадження у справі зупинити на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 103 -104, 259 - 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представників відповідачів задовольнити.

Повторно направити на виконання ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2023 про призначення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, судової будівельно-технічної експертизи.

На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставити наступне питання:

-який розмір завданої матеріальної шкоди (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) квартирі АДРЕСА_1 унаслідок її залиття, яке мало місце 23.06.2021?

Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Надати у розпорядження експертів матеріали цивільної справи за №756/1171/22.

Оплату вартості експертизи покласти на відповідача ОСОБА_5 .

Провадження у справі зупинити на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали - 16.04.2024.

Суддя О.О. Тиха