Справа № 509/2276/24
УХВАЛА

22 квітня 2024 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сухецької Світлани Михайлівни про забезпечення позову в цивільній справі №509/2276/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

19.04.2024 року до суду з позовом звернулася ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Сухецька С.М. щодо поділу майна подружжя, визнання договору недійсним та визнання права власності.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно: земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0902 га, кадастровий номер :02:004:4203; житловий будинок, загальною площею: 252.6 кв.м., житловою площею: 117.2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, загальною площею: 35,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0.0198 га, кадастровий номер :02:004:5628, а також встановленням заборони на вчинення дій, а саме: заборонити ТОВ «ГЕФЕСТ» проводити реєстрацію, відчуження, переоформлення, перереєстрацію паю (майнових прав) на квартиру у ЖК «Родос» за договором укладеним між ТОВ «ГЕФЕСТ» та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у період 08.06.2013 11.03.2024 р. до вирішення даної справи по суті, та заборонити Управлінню Державної інспекції архітектури та містобудування в Одеській області приймати до експлуатації, видавати будь-які документи щодо готовності об`єкта до експлуатації та інш. документи щодо житлового будинку (котеджу) побудованого на земельній ділянці площею 0.0198 га, кадастровий номер :02:004:5628, на ім`я будь-яких осіб до вирішення даної справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявником вказується, що за період знаходження позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 у шлюбі, ними було набуто право спільної сумісної власності на вищевказане спірне майно.

Після припинення сімейних відносин та розірванні шлюбу подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не було досягнено згоди щодо розподілу набутого у шлюбі майна. Крім того, як стало відомо позивачу ОСОБА_4 , станом на день звернення до суду, відповідачем ОСОБА_2 уже, без її згоди, діючи на власний розсуд, здійснено переоформлення (відчуження) його сестрі, відповідачу, ОСОБА_3 частини майна, що було придбано ними за час перебування у шлюбі, а саме: земельної ділянки площею 0.0198 га, кадастровий номер :02:004:5628, та право власності на вказану земельну ділянку уже зареєстровано за ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не бажає та ухиляється від добровільного розділу спільної сумісної власності, заявник вважає, що є всі об`єктивні та реальні підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 і надалі, особливо після того, як він дізнається про її звернення до суду, намагатиметься відчужити (переоформити) усе інше спільно набуте ними у шлюбі майно, що в подальшому може ускладнити та/або унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення її позовних вимог.

Оскільки спірне майно є предметом розгляду заявник просить вжити заходи забезпечення позову, оскільки не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або ж навіть зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до п.10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Виходячи з матеріалів позову, враховуючи майновий характер позовних вимог, з урахуванням того, що існує ризик відчуження майна, яке є предметом спору, що свідчить про співмірність заходів забезпечення позову, заявленим позовним вимогам, а також враховуючи доведеність обґрунтованості доводів стосовно того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову протягом всього періоду розгляду спору, існує вірогідність відчуження спірного майна відповідачем третім особам, тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для забезпечення даного позову в обраним позивачем спосіб в частині накладення арешту на об`єкти нерухомого майна:

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0902 га, кадастровий номер :02:004:4203, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- житловий будинок, загальною площею: 252.6 кв.м., та житловою площею: 117.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, загальною площею: 35,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку площею 0.0198 га, кадастровий номер :02:004:5628, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, а заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Що стосується вимоги представника позивача щодо забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ГЕФЕСТ» проводити реєстрацію, відчуження, переоформлення, перереєстрацію паю (майнових прав) на квартиру у ЖК «Родос» за договором укладеним між ТОВ «ГЕФЕСТ» та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у період 08.06.2013 11.03.2024 р. до вирішення даної справи по суті та заборони Управлінню Державної інспекції архітектури та містобудування в Одеській області приймати до експлуатації, видавати будь-які документи щодо готовності об`єкта до експлуатації та інші документи щодо житлового будинку (котеджу) побудованого на земельній ділянці площею 0.0198 га, кадастровий номер :02:004:5628, на ім`я будь-яких осіб до вирішення даної справи по суті, суд зазначає, що матеріали позову не містять в собі доказів на підтвердження укладення будь-якого договору з ТОВ «ГЕФЕСТ», та само відсутні докази щодо наявності будівлі на земельній ділянці площею 0.0198 га, кадастровий номер :02:004:5628. В матеріалах є відповідні клопотання щодо надання відповіді на адвокатські запити, з яких можливо буде слідувати відповідна інформація, крім того є і відповідне клопотання адвоката щодо витребування доказів, а тому суд вважає що вказані вимоги щодо такого забезпечення є передчасними.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 354 ЦПК України, п. 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сухецької Світлани Михайлівни про забезпечення позову в цивільній справі №509/2276/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, - задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна:

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0902 га, кадастровий номер :02:004:4203, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- житловий будинок, загальною площею: 252.6 кв.м., та житловою площею: 117.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, загальною площею: 35,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку площею 0.0198 га, кадастровий номер :02:004:5628.

З задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Є.М. Панасенко