Справа № 296/1247/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2024 року м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської обл., про що 14 липня 1995 року складено відповідний актовий запис №28.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами зникло почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги, з березня 2021 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків.
Враховуючи вищевикладене, наголошує, що збереження шлюбу та примирення є неможливим.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22 лютого 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.
В судове засідання, призначене на 15 квітня 2024 року о 09 годині 15 хвилин, сторони не прибули.
Відповідно до наявного у матеріалах справи клопотання, представник позивача адвокат Мельник О.С. просить розглянути справу без його участі та без участі позивача та задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачка ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідачки за її зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду відповідачка повідомлялась у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи повторну неявку відповідачки в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень з боку позивача та його представника щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 14 липня 1995 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської обл., про що 14 липня 1995 року складено відповідний актовий запис №28. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_4 ».
Від подружнього життя сторони по справі мають спільну дочку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачкою ОСОБА_2 .
Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_1 , який бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Керуючись статтями 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 14 липня 1995 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської обл., актовий запис №28.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 17 квітня 2024 року.
Суддя М. В. Петровська