Провадження №: 2/755/3669/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Гаврилової О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позову, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди , -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 290 000,00 грн заборгованості по орендній платі.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 06 листопада 2019 року сторони уклали договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в платне користування - оренду нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 кв.м. для використання під салон краси. Того ж дня сторонами було складено акт приймання-передачі зазначеного приміщення. Позивач зазначає, що за умовами укладеного договору, приміщення надається орендарю на термін з 06 листопада 2019 року до 05 листопада 2022 року, орендна плата рахується з 10 січня 2020 року щомісяця в розмірі 20 000,00 грн, за перші п`ять місяців оренди розмір орендної плати встановлено в сумі 10 000,00 грн на місяць. Однак, відповідач порушила умови договору щодо сплати орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 10 липня 2020 року по 25 вересня 2021 року в сумі 290 000,00 грн. 21 лютого 2023 року позивач направила письмову претензію відповідачу щодо погашення заборгованості за вищевказаним договору, яку відповідач отримала і залишила без реагування.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду було подано спільну заяву позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, до якої долучено підписану сторонами мирову угоду у цивільній справі №755/10374/23 від 05 жовтня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2023 року постановлено відмовити в затверджені мирової угоди, укладеної 05 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сторонами у справі №755/10374/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди та продовжити судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1 через представника - адвоката Потятинника Ю.Р., подала до суду заяву, в якій просить закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України за відмовою позивача від позову у зв`язку з добровільним врегулюванням спору і добровільною сплатою відповідачем суми заборгованості по орендній платі. В заяві зазначено, що наслідки закриття провадження у справі позивачу та представнику позивача зрозумілі. Також позивач просить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

За змістом п.1 ч. 2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно положень п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до змісту ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи, що відмова від позову є безумовним правом позивача, заяву подано уповноваженим представником - адвокатом, повноваження якого згідно долученого ордеру не обмежуються, позивач обізнаний про наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, підстав для неприйняття відмови від позову не встановлено і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права сторін, суд приходить до висновку про можливість прийняття відмови від позовних вимог та закриття провадження у справі.

Відповідно до змісту ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України та ту обставину, що позивач через свого представника - адвоката відмовилась від позову, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про стягнення боргу за договором оренди, в розмірі 1 450,00 грн (2 900,00/2).

Враховуючи викладене та керуючись статтями 142, 206, 255, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про відмову від позову, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 1 450,00 грн, який сплачено на підставі квитанції від 12 липня 2023 року на рахунок №UA0026005, код одержувача 899998, одержувач ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: