ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/44/22Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/26/24 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,
з участю секретаря - Сович Н.А.
представника позивачки - адвоката Авдєєнка В.В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат АВДЄЄНКО Владислав Валерійович, про ухвалення додаткового рішення у справі № 607/44/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування,
У січні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Авдєєнко В.В. звернувся до суду із вказаним позовом.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2023 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину:

- квартири загальною площею 77.5 кв.м та житловою площею 38.4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- гаража загальною площею 26.7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- гаража загальною площею 27.9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», 2020 року випуску, об`єм двигуна 1968 см.куб., державний номерний знак НОМЕР_1 ,

право власності на які зареєстроване за ОСОБА_10 .

Стягнуто у рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 11350 грн.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2023 року стягнуто у рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн.

Не погоджуючись із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2023 року, представник ОСОБА_3 - адвокат Ганущин О.Б. подала на нього апеляційну скаргу.

29 червня 2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Авдєєнка В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що попередній розрахунок судових витрат позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції становить 15000.00 грн, що є очікуваними витратами за надання професійної правничої допомоги. При цьому докази понесення таких витрат будуть надані суду після ухвалення рішення по суті спору в суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 04 березня 2024 року, представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Авдєєнко В.В. заявив, що протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення будуть подані докази, які підтверджують розмір понесених позивачкою витрат на правничу допомогу.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2023 року, без змін.

06 березня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Авдєєнко В.В. через систему «Електронний суд» подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000.00 грн.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 06 травня 2023 року, укладеного між ОСОБА_2 (замовник) та Авдєєнком В.В. (виконавець), вартість послуг за представництво інтересів в Тернопільському апеляційному суді становить 15000.00 грн.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Авдєєнко В.В. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, зіславшись на мотиви викладені у ній.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечив.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст.15 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналізуючи вищевикладене, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21.

У справі, яка переглядається апеляційний судом, представником позивачки ОСОБА_2 - адвокатом Авдєєнком В.В. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених за апеляційний розгляд, разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надано наступні документи:

- договір про надання професійної правничої допомоги у справі №607/44/22 від 06 травня 2023 року;

- звіт адвоката Авдєєнка В.В. у справі №607/44/22;

- платіжну інструкцію № 0.0..1 від 09 травня 2023 року на суму 15000.00 грн.

Відповідно до п.3 договору про надання професійної правничої допомоги у справі №607/44/22 від 06 травня 2023 року, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 15000.00 грн.

Як вбачається із Звіту адвоката у справі 607/44/22, в якому детально описано обсяг виконаних робіт, адвокатом у зв`язку із наданням правової допомоги ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції виконано наступні роботи:

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу (4 години, - 10000.00 грн);

- участь у судових засіданнях (2 години, - 5000.00 грн).

Згідно із платіжної інструкції № 0.0..1 від 09 травня 2023 року, ОСОБА_2 оплатила Авдєєнку В.В. 15000.00 грн за правничу допомогу.

Таким чином станом на 04 березня 2024 року (день розгляду справи апеляційним судом) в позивачки та її представника були наявні документи, що підтверджують розмір та факт оплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн (договір від 06 травня 2023 року та платіжна інструкція від 09 травня 2023 року). Однак, до закінчення судових дебатів такі докази подані не були.

Разом з тим, в заяві про ухвалення додаткового рішення від 06 березня 2024 року не зазначено обґрунтування поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачкою судових витрат у суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів у справі. Також відсутнє і клопотання про поновлення строку подання таких доказів.

Посилання представника позивачки на неможливість подання таких доказів до завершення судових дебатів через те, що Звіт адвоката із описом обсягу виконаних робіт складено після розгляду справи колегія суддів до уваги не приймає, оскільки із договору про надання професійної правничої допомоги у справі №607/44/22 від 06 травня 2023 року вбачається, що сторони визначили фіксований розмір вартості послуг адвоката (гонорар) в сумі 15000 грн (п.3 Договору). Вказані кошти позивачкою сплачені адвокату 09 травня 2023 року. Складення адвокатом даного Звіту після розгляду справи апеляційним судом жодним чином не перешкоджало можливості до закінчення судових дебатів подати договір про надання правничої допомоги та платіжну інструкцію, які в позивачки були в наявності ще з травня 2023 року.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відстутність правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Авдєєнка В.В. про стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, оскільки у поданій заяві відсутні обґрунтування поважності причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Разом з тим, 04 березня 2024 року при вирішенні справи по суті апеляційним судом питання розподілу судових витрат вирішено не було, що є підставою для ухвалення додаткової постанови, якою судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, слід залишити в межах, ними понесених.

Керуючись ст.ст.141, 270, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат АВДЄЄНКО Владислав Валерійович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення, яким судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити в межах, ними понесених.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту додаткової постанови -16 квітня 2024 року.

Головуючий: О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак