Справа №: 398/2017/23
провадження №: 2/398/319/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" квітня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2023 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 22169,75 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2022 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №2130040 з відкриттям відповідачу особового рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . Власником зазначеної квартири є ОСОБА_3 . Жодних заяв про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення на адресу підприємства від боржника не надходило. Боржник не в повному обсязі та не своєчасно сплачував за послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за водопостачання та водовідведення заборгованість за період з 01.04.2020 року по 01.04.2023 року становить 22169,75 грн., що складається з: 17927,07 грн. заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення; 810,66 грн. 3% річних; 3432,02 грн. індекс інфляції.

Ухвалою судді від 06.07.2023 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

25.08.2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Ісмайлової А.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 32-34), в якому позов визнає частково посилаючись на те, що відповідач успадкував квартируза адресою: АДРЕСА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про право на спадщину отримав 07.09.2022 року. З дня смерті бабусі у вказаній квартирі ніхто не проживав. Визнає борг за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 8331,62 грн., надавши відповідну довідку водоканалу, та просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності.

25.08.2023 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності (а.с.30-31). Посилаючись на норми ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, просить врахувати, що позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла за період з 01.04.2020 року по 01.04.2023 року, при цьому з наданого ним розрахунку, враховано заборгованість за попередній період, а саме з 01.02.2017 року по 01.04.2020 року.

04.09.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с 41-44). З поданим відзивом на позовну заяву категорично не погоджуються, з тих підстав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 07.09.2022 року ОСОБА_3 , успадкував від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за якою постійно надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. З заявою про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення відповідач не звертався. Згідно з розрахунком заборгованість відповідача станом на 01.04.2023 року становить 22169,75 грн., що складається з: 17927,07 грн. заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення; 810,66 грн. 3% річних; 3432,02 грн. індекс інфляції. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

11.12.2023 року від представника позивача (а.с.65) надійшли заперечення на заяву щодо застосування строку позовної давності, в якій представник позивача не погодилася з доводами представника відповідача, посилаючись на те, що підприємство звернулося до суд 20.04.2023 року, у березні 2023 року відповідачем було здійснено оплату, що підтверджується довідкою про нарахування розміру платежів по квартирі, тобто термін давності перервався вчиненням особою дії внесення оплати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Посилаючись на обставини викладені у письмових заявах по суті справи просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково. Посилаючись на обставини викладені у письмових заявах по суті справи визанє суму боргу в розмірі 9061,35 грн., яка утворилася з квітня 2020 року по квітень 2023 року. В іншій частині позову просить відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

03.10.2022 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №2130040 з відкриттям відповідачу особового рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 є власником квартири: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинилися у зв`язку із його смертю.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» визначено зобов`язання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до наданих розрахунків заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2017 року по 01.04.2023 року становить 17927,07 грн. (а.с.6). Індек інфляції за період з 01.04.2020 року по 01.04.2022 року становить 3432,02 грн., а 3% річних 810,66 грн. (а.с.3).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання.

Представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, частинами 1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з розрахунку за послуги централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 6), період за який нарахована вищевказана заборгованість в розмірі 17927,07 грн. охоплює лютий 2017 року по квітень 2023 року.

З цієї ж довідки вбачається, що 02.2017 року, 03.2017 року, 04.2017 року, 05.2017 року, 06.2017 року, 07.2017 року, 09.2017 року, по даному особовому рахунку споживачем здійснювалася оплата в розмірі більшому, ніж нараховано за спожиту послугу, що свідчить про визнання споживачем наявної заборгованості за отримані послуги з водопостачання та водовідведення та здійснення активних дій, спрямованих на її погашення, що свідчить про переривання перебігу позовної давності.Також споживачем здійснювалася оплата в розмірі більшому, ніж нараховано за спожиту послугу в 02.2023 року та 03.2023 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Частиною 1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року.

Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023 року.

Разом з цим, відповідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє дотепер.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 82, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Соборна, 19-А, ) заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.04.2023 року в розмірі 17927,07 грн., 810,66 грн. 3% річних, та 3432,02 грн. індекс інфляції, а загалом 22169,75 грн. (двадцять дві тисячі сто шістдесят дев`ять грн. 75 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Соборна, 19-А, код ЄДРПОУ 03346822) судовий збір в розмірі 2 684 ( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.04.2024 року.

Суддя: Л.І. Стручкова