КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження в апеляційній інстанції №2-ві/824/28/2024
УХВАЛА

18 квітня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Приходька К.П., Журби С.О., Писаної Т.О.,-

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року про призначення судово-психологічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державна адміністрація про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 грудня 2023 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи у складі: головуючий суддя: Приходько К.П., Журба С.О., Писана Т.О.

15 квітня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів.

Подану заяву мотивує тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року призначено до судового розгляду.

Заявник уважає, що у судовому засіданні 09 квітня 2024 року колегією суддів у складі головуючого судді: Приходька К.П., Журби С.О., Писаної Т.О. відмовлено заявнику у доступі до правосуддя, що унеможливило реалізацію ОСОБА_1 , як учасником процесу, наданих процесуальних прав та виконання обов`язків, а також порушено засади змагальності сторін.

Вказує, що 09 квітня 2024 року представником заявника через засоби електронної пошти подано клопотання про долучення та відтворення (демонстрацію) доказів, яким просили суд: долучити докази, зокрема відео та аудіо записи із Софією Загладою: аудіозапис від 17 грудня 2023 року, аудіозапис від 06 січня 2024 року, аудіозапис від 06 січня 2024 року, аудіозапис від 14 січня 2024 року, аудіозапис від 27 січня 2024 року, аудіозапис від 03 лютого 2024 року, аудіозапис від 17 березня 2024 року, а також 3 (три) відеозаписи із Загладою Софією, зазначивши, що вказані докази майже стовідсотково створені після подання апеляційної скарги в процесі виконання оскаржуваної ухвали.

Демонструвати (відтворити) відеозаписи із Загладою Софією в судовому засіданні або в іншому приміщенні, спеціально підготовленому для цього, з відображенням у протоколі судового засідання особливостей оголошуваних матеріалів і зазначенням часу демонстрації та надання можливості учасникам справи давати свої пояснення з приводу цього.

Також у клопотанні ОСОБА_1 та його представник просили суд апеляційної інстанції долучити ці докази та вказали, що такі стосуються предмету доказування, з`ясування обставин та перевірки з їх оцінкою судом апеляційної інстанції.

Однак, розглядаючи вказане клопотання, колегія суддів апеляційного суду його відхилила та не прийняла докази, мотивуючи це тим, що скаржник не навів поважних причин та обставин, що ОСОБА_1 перешкоджало надати такі аудіо записи та відеозаписи при розгляді справи у суді першої інстанції.

Уважає, що відхилення і не прийняття вказаних доказів апеляційним судом і наведене мотивування є ознаками та проявом заангажованості та упередженості колегії суддів по відношенню до ОСОБА_1 як учасника та сторони у спорі.

Вказує, що не міг би створити та надати аудіо та відео докази при розгляді справи у суді першої інстанції, оскільки такі стосуються процесу примусового виконання оскаржуваної ухвали. Окрім цього, вказаних аудіо та відео не існувало при розгляді справи в суді першої інстанції та при постановленні оскаржуваної ухвали.

Зазначає, що ці докази підтверджують обставини небажання дитини зустрічатися із матір`ю.

Вказує, що процесуальним обов`язком суду є належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування.

Відхилення клопотання та не прийняття вищевказаних доказів колегією суддів Київського апеляційного суду, заявник уважає абсурдним, не логічним з формальної точки зору, а також порушенням норм ЦПК України, правових висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Уважає, що відмова у задоволенні клопотання здійснена з метою незаконно відмовити скаржнику у доступі до правосуддя та з істотним порушенням суддями норм процесуального законодавства задля унеможливлення скаржником, як учасником судового процесу реалізації наданих процесуальних прав та обов`язків.

На думку заявника, така поведінка суддів дає підстави уважати про необ`єктивність суду по відношенню до скаржника.

Мотивуючи наведеним, просить суд відвести колегію суддів у складі судді Приходька К.П., Журби С.О., Писаної Т.О.

Відповідно до частини 8 статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 36 ЦПК України:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 статті 6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до пункт 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

(Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України")

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи.

(Рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти")

Суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного. Те, що суддя вже ухвалював рішення у справі, не свідчить про його упередженість.

(Рішення ЄСПЛ у справі «Тесля проти України» (заява №52095/11).

Згідно із статтею 124 Конституції України розв`язання спорів покладено виключно на суди. При розгляді справи, суд, у відповідності до вимог закону, наділяється правом керувати ходом судового засідання з метою спрямування розгляду у належне процесуальне русло шляхом прийняття відповідних процесуальних рішень.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту заяви про відвід колегії суддів убачається, що така фактично мотивована не згодою із процесуальним рішенням про відмову у задоволенні клопотання про долучення доказів у цій справі, ухваленим у судовому засіданні. Наведені скаржником обставини не можуть бути підставою для відводу колегії суддів згідно частини 4 статті 36 ЦПК України.

При цьому, доводи заяви про позбавлення заявника доступу до правосуддя є безпідставними з огляду на таке.

Доступ до правосуддя охоплює низку людських прав, а саме: право на справедливий суд згідно зі статтями 6 ЄКПЛ та 47 Хартії основних прав ЄС і право на ефективний засіб правового захисту згідно зі статтями 13 ЄКПЛ та 47 Хартії.

Матеріали справи не містять, а процесуальні дії колегії суддів не дають підстав уважати, що заявник обмежується правом на доступ до правосуддя.

За установлених обставин суд не убачає обґрунтованих та достатніх підстав уважати про наявність обставин, які могли б викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності складу колегії суддів Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук