Справа № 758/3097/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В. В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши справу за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником -

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 до Подільського районного суду міста звернулося Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2023, справу передано на розгляд судді Гребенюку В.В.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розглянути справу в загальному позовному провадженні та призначити по даній справі підготовче судове засідання на 22 травня 2024 року.

15.04.2024 року секретарем судового засідання Кужелєвою Юлією Вікторівною було подано головуючому судді заяву про самовідвід від участі у справі № 758/3097/24. В заяві було зазначено, що у справі № 758/3097/24 розглядається позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про відшкодування шкоди, заподіяної працівником. Зазначена шкода виникла за результатами розгляду судами справ щодо скасування наказів ДП «Адміністрація морських портів України» про призупинення трудових договорів з працівниками. 15.04.2024 до суду надійшло клопотання відповідача у справі № 758/3097/24 про витребування у ДП «Адміністрація морських портів України» та огляд в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 758/11111/22 за позовом ОСОБА_3 , який є рідним братом Кужелєвої Ю.В . На думку Кужелєвої Ю.В. , пов`язаність зазначених цивільних справ, зокрема, необхідність дослідження матеріалів справи № 758/11111/22, може викликати питання щодо її заінтересованості у результаті розгляду справи, а також, сумніви у її неупередженості або об`єктивності.

Статтею 38 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) секретаря судового засідання.

Так, секретар судового засідання не може брати участі у розгляді справи та підлягає відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу, а саме, якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 10 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача вирішується складом суду, що розглядає справу. Суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення, а також думку учасників справи. Неявка особи, якій заявлено відвід, у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

З огляду на обставини, викладені Кужелєвою Ю.В. в заяві, а також для усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості секретаря судового засідання, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність у задоволенні її заяви про самовідвід від участі як секретаря судового засідання у цивільній справі № 758/3097/24 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником.

Разом з тим, суд вважає, що заміна секретаря судового засідання у даній справі, зумовлена відводом Кужелєвої Ю.В. , яка тривалий час як секретар судового засідання бере участь у справах, що розглядаються суддею Гребенюком В.В., може викликати у стороннього спостерігача сумніви у незалежності та неупередженості суду та його здатності винести об`єктивне рішення у справі № 758/3097/24.

Враховуючи зазначені обставини, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті справи, суд вважає за необхідне заявити самовідвід відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Питання відводу (самовідводу) судді врегульовано нормами ст.ст. 36, 37, 39-41 ЦПК України.

При цьому, виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді визначений ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії»).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у згаданих Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Отже, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті справи, суд прийшов до висновку за необхідне відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявити собі відвід від участі як головуючого судді у цивільній справі № 758/3097/24 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 39, 40, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву секретаря судового засідання Кужелєвої Юлії Вікторівни про самовідвід по цивільній справі № 758/3097/24 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником - задовольнити;

Відвести секретаря судового засідання Кужелєву Юлію Вікторівну від розгляду цивільної справи № 758/3097/24 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником;

Заяву головуючого судді Гребенюка Володимира Володимировича про самовідвід по цивільній справі № 758/3097/24 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником - задовольнити;

Відвести головуючого суддю Гребенюка Володимира Володимировича від розгляду цивільної справи № 758/3097/24 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником;

Передати цивільну справу № 758/3097/24 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою документообігу іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України, для її розгляду;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк