Справа № 355/2051/23
Провадження № 2/355/184/24
16 квітня 2024 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Пекарчук Альони Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
До суду звернувся представник ТОВ «Бізнес Позика» Пекарчук А.В. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 152824,70 гривень, а також понесені витрати під час сплати судового збору у сумі 2147,20 гривень.
Представник позивача від ТОВ «Бізнес Позики» до судового засідання не з`явився був належно повідомлений про день час розгляду справи, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує у разі не явки до судового засідання відповідача проти заочного вирішення позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи через веб сайт Судової влади України на 23 січня 2024 року о 15 годині, на 13 березня 2024 року о 09годин 30 хвилин, 28 березня 2024 року о 09 годині 30 хвилин, 16 квітня 2024 року о 09 годин 45 хвилин причину неявки не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
Як слід з копії паспорту відповідач ОСОБА_1 є громадянином України.(а.с.8-10)
Згідно копії договору №103200-КС-006 про надання кредиту (Споживчий кредит Електронна форма) слід, що між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електрону комерцію». З якого вбачається що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 57 000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за використання кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правила надання споживчих кредитів. Строк повернення кредиту 24 тижнів, процентна ставка 1,08122455,фіксована, комісія 8550 гривень, загальній розмір наданого кредиту 57 000 гривень. Договір підписаний позичальником електронним підписом (а.с.20-21)
З копії пропозиції укласти Договір (оферта) №103200-КС-006 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) ТОВ «Бізнес Позика» пропонував відповідачу ОСОБА_1 укласти договір про надання кредиту з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електрону комерцію».(а.с.22-23)
З копії прийняття (акцепт) пропозиції(оферти) щодо укладання договору №103200-КС-006 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) слід, що відповідач ОСОБА_1 з умовами ТОВ «Бізнес Позика» погодився та прийняв.(а.с.24-25)
З копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Бізнес Позика» має реєстрацію як фінансова установа відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.(а.с.41)
Згідно розпорядження №1593 від 11 травня 2017 року яке підписане головою комісії ОСОБА_2 про видачу ТОВ «Бізнес Позика» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів).(а.с.43)
З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слід, що ТОВ Бізнес Позика» має реєстрацію займається кредитуванням.(а.с.42)
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
За ч.1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
За ст.625 ЦК України слід, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ч.1 ст.1048 ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Отже як було встановлено судом, сторона позивача уклавши з відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір в якості підпису був використаний як особистий підпис електронний з погодженням сторін. Сторона позивача виконуючи свої обов`язки надала відповідачу ОСОБА_1 строкові кредитні кошти шляхом перерахування коштів на картку відповідача. В свою чергу відповідач ОСОБА_1 згідно кредитного договору зобов`язаний був повернути кредит, однак в порушаючи укладений договір не повертає стороні позивача грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом чим порушив умови кредитного договору. Вимоги сторони позивача є законні та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,4,12,13,81,89,128,141,223,229,263-265,280 ЦПК України, ст.ст.6,205,207,526,625,626,628,638,639,1048,1050,1052,1054 ЦК України,-
Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Пекарчук Альони Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
-Суми прострочених платежів по процентах 89 910 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот десять) гривень 20 копійок;
-Суми прострочених платежів за комісією 5914 (п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень) 50 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов