Справа № 305/2687/23
Провадження по справі 2/305/123/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Бакшиній К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», про захист прав споживачів електроенергії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ПАТ «Закарпаттяобленерго», про захист прав споживачів електроенергії, в якому просить: стягнути з відповідача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» кошти в сумі 25067 (двадцять п`ять тисяч шістдесят сім) гривень, що били ним сплачені за неякісну електроенергію за останні три роки; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 700000 (сімсот тисяч) гривень в його користь; зобов`язати відповідача постачати до його будинку якісну електроенергію напругою 220 вольт відповідно до вимог Кодексу систем розподілу, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310.

Наведені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є споживачем електроенергії за адресою АДРЕСА_1 . Послуги з постачання електроенергії здійснює ТОВ «Закарпаттяобленерго». Починаючи із 2015 року у будинку позивача відсутня стабільна та достатня напруга для належної роботи побутової техніки. Вже декілька років напруга в будинку позивача коливається від 110 до 150 вольт, що зафіксовано фотографіями та в інший спосіб. Через таке неякісне надання послуг з боку ПрАТ «Закарпаттяобленерго» у будинку позивача належним чином не працює та виходить з ладу його побутова техніка, що завдає позивачу фінансових збитків та труднощі, і моральні страждання. Позивач неодноразово звертався до кол-центру за номером 08000-501-620 де його дзвінки постійно скидали та належним чином не реагували. Позивач вимушений був декілька разів звертатись із письмовими скаргами та претензіями до Держенергонагляду та до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Якість електричної енергії це сукупність властивостей електричної енергії відповідно до встановлених стандартів, які визначають ступінь її придатності для використання за призначенням. Відповідно до положення пункту 11.4.6 глави 11.4 розділу ХІ Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310 (а далі - КСР), параметри якості електроенергії в точках приєднання споживачів в нормальних умовах експлуатації мають відповідати параметрам, визначеним ДСТУ EN 50160:2014 «Характеристики напруги електропостачання в електронних мережах згаданої призначеності». Основні показники якості електроенергії визначені в пунктах 11.4.7 11.4.12 глави розділу ХІ КСР. Стандартна номінальна напруга UH для мережі низької напруги загального призначення має значення 220 В між фазами і нульовим проводом або фазами проводами: - для трифазних мереж: UH=220 В між фазами та проводами: - для трифазних чотири провідних мереж: UH=220 В між фазами та нульовим проводом. Якість же електричної енергії, що постачається до будинку позивачач, цим вимогам не відповідає, тому позивач, вважає це порушенням його прав як споживача, оскільки оплату за надані послуги він здійснює своєчасно та у повному розмірі, але якісних послуг натоміть не отримав. Важає що відповідачем порушено умови постачання електроенергії, оскільки він не надає позивачу якісних послуг відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів». Більш того, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» неправомірно у квитанції про сплату нараховує додаткові послуги п`ять видів, а саме: послуги постачальника, послуги ОСР, послуги ОСП, ринкова ціна, компенсація (ПСО). Крім того відповідач являється монополістом з постачання електроенергії.

Після відкриття провадження у справі від представника відповідача до суду надійшов відзив на дану позовну заяву (а.с. 57-70, т. 1), в якому останній просить: в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго в даній справі № 305/2687/23 відмовити повністю; копію Акту на прохання мешканців села Видричка про малу напругу, копію листа Управління Держенергонагляду у Закарпатській області від 12.10.2022 р. за № 8/19-147-22, копію листа Міністерства енергетики України від 22.10.2022 р. за № 26.1.2-4.7-16336 визнати недопустимими та не брати до уваги під час розгляду даної справи № 305/2687/23; копії листів НКРЕКП, які додані до позовної заяви, визнати неналежними доказами та не брати до уваги під час розгляду даної справи № 305/2687/23; копію акту звірки розрахунків за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 року до 01.04.2022 року, копію довідки від 16.05.2023 р. та копію довідки від 16.12.2021 р. визнати неналежними доказами та не брати до уваги під час розгляду даної справи № 305/2687/23; копії звернень (заяв) позивача, долучені позивачем до позовної заяви визнати неналежними доказами та не брати до уваги під час розгляду даної справи № 305/2687/23; копія виписки № 2208 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого визнати недостатнім доказом сильного погіршення стану здоров`я, яких-небудь душевних страждань позивача, вини відповідача в такому погіршенні та обґрунтуванням розміру моральної шкоди.

В обґрунтування наведеного представник відповідача зазначає наступне.

У позовній заяві позивач зазначає, що послуги з постачання електричної енергії йому надає відповідач ПрАТ «Закарпаттяобленерго», та відповідно з боку останнього наявні порушення умов постачання електричної енергії, однак таке твердження не відповідає дійсності у зв`язку з наступним. Відповідно до постанови про видачу ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом від 27.11.2018 року № 1534, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» провадить господарську діяльність з розподілу електричної енергії, тобто є оператором системи розподілу. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 47 ЗУ «Про ринок електричної енергії», оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті. Отже, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» є суб`єктом господарювання, яке здійснює господарську діяльність на ринку послуг з розподілу електричної енергії, має ліцензію НКРЕКП на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Закарпатської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії. Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, можна дійти до висновку, що відповідач як оператор системи розподілу провадить господарську діяльність на ринку електричної енергії виключно у частині надання послуг з розподілу електричної енергії, та ніяк не надає послуги з постачання електричної енергії. Між ПрАТ Закарпаттяобленерго та громадянином ОСОБА_1 відсутні правовідносини щодо постачання електричної енергії, оскільки відповідач не є суб`єктом, який такі послуги надає. З цього виходить, що жодних зобов`язань щодо умов постачання електричної енергії відповідач не міг порушити, тому що їх фактично не існує.

Твердження позивача про сплату ним на рахунки відповідача коштів за послуги з постачання електричної енергії за останні три роки жодним доказом не підтвердженні та не відповідають дійсності, у зв`язку з чим вимога позивача в даній справі щодо стягнення з відповідача коштів в сумі 25 067 грн., які були сплачені позивачем за електроенергію за останні три роки, є необґрунтованою, не підтвердженою та не підлягає задоволенню, оскільки копія акту звірки розрахунків за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 року до 01.04.2022 року підписаний ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та містить печатку ТОВ «Закарпаттяенергозбут», копія довідки від 16.05.2023 р. не містить жодного підпису чи відтиску печатки, а копія довідки від 16.12.2021 р. містить відтиск печатки ТОВ «Закарпаттяенергозбут». Разом з цим, жоден із вищезазначених документів не підтверджує сплату яких не будь коштів за постачання електричної енергії на користь відповідача з 01.01.2019 року.

Параметри якості (напруги) електричної енергії за адресою позивача відповідають затвердженим нормативним значенням, а твердження позивача про зворотнє не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки результати вимірювань зафіксовані в Акті на прохання мешканців села Видричка про малу напругу, листі Управління Держенергонагляду України від 12.10.2022 р. за № 8/19-147-22, листі Міністерства енергетики України від 22.10.2022 р. за № 26.1.2-4.7-16336 не можуть бути взяті до уваги в даній справі № 305/2687/23 як такі, що виконані з порушенням порядку виконання вимірювань параметрів якості електричної енергії. В обґрунтування викладеного представник відповідача посилається на додану до позовної заяви копію листа Управління Держенергонагляду у Закарпатській області від 12.10.2022 р. за № 8/19-147-22, з якого вбачається, що заміри проведено приладом С 193153180, однак, відповідач допускає, що це ідентифікуючі дані конкретного приладу і не зрозуміло та не зазначено ні тип, ні найменування марки/моделі, ні серійного номеру, ні тим паче характеристики процесу вимірювання чи проходження приладом оцінки відповідності Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року N 94. В той же час за зверненням позивача, яке у тому числі стосувалось якості електричної енергії, відповідачем було проведено вимірювання параметрів якості електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 . Такі вимірювання були проведені за період з 11.07.2022 р. по 19.07.2022 р. включно, засобом вимірювання (електронним лічильником електричної енергії) Itron ACE 6000, заводський № 84571900, 2020 року випуску, сертифікат відповідності та/або декларація про відповідність № UA.TR/001 AQ 29 2-19, який здійснює вимірювання параметрів якості електричної енергії відповідно до ДСТУ IEC 61000-4-30:2010. «Електромагнітна сумісність. Частина 4-30. Методи випробування та вимірювання. Вимірювання показників якості електричної енергії». За результатами вимірювання встановлено, що параметри напруги у позивача відповідають нормативним значенням. Результати таких вимірювань оформлені протоколом вимірювань параметрів якості електричної енергії при розгляді скарги/звернення/претензії споживача від 19.07.2022 р. до якого додаються усереднені значення відхилення напруги на кожному 10-хвилинному проміжку часу протягом терміну вимірювання, копія якого додається (а.с. 72-93, т. 1).

Копія Акту на прохання мешканців села Видричка про малу напругу, листа Управління Держенергонагляду у Закарпатській області від 12.10.2022 р. за № 8/19-147-22, листа Міністерства енергетики України від 22.10.2022 р. за № 26.1.2-4.7-16336 (зміст якого повністю повторює лист Управління Держенергонагляду у Закарпатській області від 12.10.2022 р. за № 8/19-147-22) є доказами, що одержані (виготовлені) з порушенням порядку, встановленого законом, у зв`язку з чим є недопустимими, та не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 р. за № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (в редакції чинній станом на проведення вимірювань за адресою позивача 05.10.2022), постановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні. Про що також зазначено на 4 сторінці листа Управління Держенергонагляду у Закарпатській області від 12.10.2022 р. за № 8/19-147-22. Таким чином, Управління Держенергонагляду у Закарпатській області не мало права здійснювати державний нагляд (контроль) за адресою позивача 05.10.2022 р. та, відповідно, вимірювання значень напруги. Інші зазначені документи носять інформаційний характер та не містять роз`яснень щодо застосування норм права.

Всі копії листів НКРЕКП, додані позивачем до позовної заяви не містять жодних відомостей щодо предмету доказування в даній справі № 305/2687/23 ні щодо значень напруги, ні оплат позивача на користь відповідача, а містять виключно посилання на норми законодавства та зобов`язання ОСР, серед іншого, розглянути звернення позивача, які надійшли разом із цими ж листами НКРЕКП.

Копія акту звірки розрахунків за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 року до 01.04.2022 року підписаний ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та з печаткою ТОВ «Закарпаттяенергозбут», копія довідки від 16.05.2023 р. без жодного підпису чи відтиску печатки, та копія довідки від 16.12.2021 р. з відтиском печатки ТОВ «Закарпаттяенергозбут» не містять жодних даних щодо значень напруги за адресою позивача, а з урахуванням відсутності предмету спору щодо стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 25 067 грн., які були сплачені позивачем за електроенергію за останні три роки, дані щодо оплат на рахунки ТОВ «Закарпаттяенергозбут» не є предметом доказування у даній справі № 305/2687/23.

До позовної заяви долучена копія виписки № 2208 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, якою позивач обґрунтовує стан його здоров`я та зазначає в позовній заві, що по вині відповідача його стан здоров`я дуже погіршився, він вимушений був звертатись до лікарів і проходити лікування, що підтверджується вказаною медичною випискою. Однак, така виписка із медичної карти свідчить виключно про стан здоров`я позивача станом на 11.04.2023 р. (дата надходження на стаціонар) та станом на 21.04.2023 р. (дату виписки). В додатках до позовної заяви відсутній будь який інший доказ, який би свідчив та підтверджував стан здоров`я позивача до поступлення на лікування, сильного погіршення такого стану, яких небудь душевних страждань позивача та вини відповідача в цьому. Позивачем взагалі не надано будь яких доказів, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між діяннями відповідача та станом його здоров`я. Відповідач зі своєї сторони підтверджує, що розподіляє позивачу електричну енергію, параметри якості якої відповідають затвердженим значенням, що підтверджується протоколом вимірювання параметрів якості електричної енергії при розгляді скарги/звернення/претензії споживача від 19.07.2022 р. У зв`язку з викладеним, вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 700 000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3.16 ДСТУ EN 50160:2014 «Характеристики напруги електропостачання в електричних мережах загальної призначеності», номінальна напруга це величина напруги, на яку розраховано чи до якої віднесено електричну мережу, а також, у прив`язці до якої визначено окремі експлуатаційні характеристики. Таким чином, КСР визначає номінальне значення номінальної напруги та зазначає, що зміна (відхилення) від такого значення не повинно перевищувати ±10 %. Так, значення напруги для мереж низької напруги загального призначення має діапазон від 198 В до 242 В. І поки значення напруги знаходяться в межах вказаного діапазону, така напруга відповідає нормативно затвердженим значенням напруги. Отже, вимога позивача про зобов`язання відповідача постачати до його будинку електричну енергію напругою саме в 220 вольт (не більше і не менше) суперечить законодавству та не може бути задоволена. В той же час, відповідач зазначає, що розподіляє електричну енергію належної якості, що, знову ж таки, підтверджується протоколом вимірювань параметрів якості електричної енергії при розгляді скарги/звернення/претензії споживача від 19.07.2022 р.

Після чого, від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 101-103, т. 1), в якій позивач не наводить аргументів щодо спростування доводів наведених у відзиві представника відповідача, а лише висуває необґрунтовані обвинувачення в сторону відповідача. А також позивач подав клопотання про надання доказів (а.с. 141, т. 1).

У відповідь на клопотання позивача про надання доказів, від представника відповідача до суду надійшли за перечення проти вказаного клопотання (а.с. 166-172, т. 1), в якому представник відповідача просить докази, надані позивачем разом із клопотанням про надання доказів в порядку ст. 95 ЦПК України від 01.12.2023 р., не брати до уваги при вирішення справи № 305/2687/23, оскільки клопотання про надання доказів позивачем було подано з порушенням норм ЦПК України, а також докази які просить долучити позивач не містять відомостей щодо предмету доказування та фактичних обставин справи. Крім того, представник відповідача просив, у проханні позивача про залучення ТОВ «Закарпаттяенергозбут» як відповідача у даній справі № 305/2687/23, викладеного у клопотанні про надання доказів, відмовити повністю, оскільки позивач у клопотанні про надання доказів жодним чином не обґрунтував та не довів необхідність залучення у дану справу ТОВ «Закарпаттяенергозбут» як відповідача. Окрім того, до відповіді на відзив у справі № 305/2687/23 позивач додає копії власних заяв від 03.08.2022 р., у яких повідомляє, що претензій до ТОВ «Закарпаттяенергозбут» щодо правильності визначених сум в рахунках за спожиту електроенергію та до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» щодо правильності показників засобу обліку електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 (який відрито саме за адресою АДРЕСА_1 ) не має. У зв`язку з викладеним, залучення ТОВ «Закарпаттяенергозбут» як відповідача у даній справі № 305/2687/23 є необґрунтованим та відповідач вважає залучення співвідповідача безпідставним, недоцільним та таким, що буде сприяти затягуванню розгляду справи.

Також від представника відповідача, до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 180-185, т. 1), в яких останній зазначив, що в порушення положень ЦПК України, позивач не подав докази, що містяться в додатках до відповіді на відзив, разом із позовною заявою, у позовній заяві по даній справі не зазначив про неможливість надання таких доказів разом із позовною заявою, не поновив строк для подання доказів, не засвідчив жодної копії чи роздруківки відповідності оригіналу. А також, позивач не надіслав копію відповіді на відзив, разом із доказами доданими до неї, відповідачу перед поданням до суду, а відповідачу стало відомо про факт подання такого клопотання на судовому засіданні по даній справі 12.12.2023 року. У зв`язку з тим, що відповідь на відзив з доказами, які до неї додаються, не був завчасно направлений відповідачу, такий відзив і докази не можуть бути взяті до уваги судом при вирішенні справи № 305/2687/23. Також, як зазначає позивач, твердження про його відсутність при складанні протоколу вимірювань є нікчемним, однак таке твердження не підтверджується жодним належним чи допустимим доказом. Позивач додає роздруківки фотографій до відповіді на відзив, датованих 05.09.2022 р. та 11.10.2022 р., на яких видно опори лінії електропередачі, однак, без можливості встановити ідентифікуючі ознаки таких опор та їх місце розташування. Також, період вимірювання параметрів електричної енергії за адресою позивача: з 11.07.2023 р. по 18.07.2023 р., в той час як вищевказані роздруківки фотографій датовані 05.09.2022 р. та 11.10.2022 р. У зв`язку з чим, такі роздруківки не підтверджують та не спростовують жодних обставин по суті спору у справі № 305/2687/23 та не можуть бути взятими до уваги судом.

В подальшому від позивача надходили: клопотання про надання доказів (а.с. 196-201, т. 1); відповідь на два заперечення (а.с. 204-210, т. 1); відзив проти заперечення відповідача (а.с. 241-245, т. 1), які також були подані позивачем з недотриманням вимог ЦПК України, насамперед щодо підтвердження направлення таких документів відповідачу чи його представнику.

В підготовче судове засідання, яке відбулось 23.02.2024 року позивач не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності від 13.02.2024 року (а.с. 239, т. 1), в якій просив проводити розгляд справи призначений на 23.02.2024 року на 13 годину без його участі, а також розглядати дану справу за його відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Представник відповідача адвокат Кльофа В.І., у підготовче судове засідання призначене на 23.02.2024 року, подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання провести без участі відповідача та його представника, закрити підготовче провадження та призначити розгляд даної справи по суті. (а.с. 2-3, т. 2)

У зв`язку з викладеним ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.02.2024 року, підготовче провадження у даній цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11 квітня 2024 року о 08 годині 30 хвилин у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області. В задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та виклик свідка, відмовлено за необґрунтованістю.

В судове засідання призначене на 11.04.2024 року позивач, будучи належно повідомленим не з`явився.

Представник відповідача, в судове засідання призначене на 11.04.2024 року не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив, дану цивільну справу розглянути без участі відповідача та його представника, в задоволенні позовних вимог заперечує в повному обсязі. А також вирішити питання розподілу судових витрат після постановлення рішення по суті справи. (а.с. 8-9 т. 2).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ЦПК України, до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК Україна, до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 4 ст. якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У відповідності до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, позивач в супереч зазначеним нормам ЦПК України, не подав докази, що містяться в додатках до відповіді на відзив, разом із позовною заявою, у позовній заяві по даній справі не зазначив про неможливість надання таких доказів разом із позовною заявою, не засвідчив жодної копії чи роздруківки відповідності оригіналу, а також не надав доказів щодо направлення: відповіді на відзив (а.с. 101-103, т. 1); клопотання про надання доказів (а.с. 196-201, т. 1); відповідь на два заперечення (а.с. 204-210, т. 1); відзив проти заперечення відповідача (а.с. 241-245, т. 1), з додатками, відповідачу чи його представнику. Крім того, суд звертає увагу, що більшість з тих матеріалів, які позивач надав суду як докази, взагалі не стосуються предмету спору у даній цивільній справі.

Враховуючи наведене, суд погоджуючись з доводами представника відповідача, не бере до уваги: відповідь на відзив (а.с. 101-103, т. 1); клопотання про надання доказів (а.с. 196-201, т. 1); відповідь на два заперечення (а.с. 204-210, т. 1); відзив проти заперечення відповідача (а.с. 241-245, т. 1), з додатками, які були подані позивачем.

Беручи до уваги доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, який останній надсилав поштовим відправленням позивачу квитанцією та накладною АТ «Укрпошта» та описом вкладень, (а.с. 97-99, т. 1), суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови про видачу ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом від 27.11.2018 року № 1534, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» провадить господарську діяльність з розподілу електричної енергії, тобто є оператором системи розподілу.

Згідно Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 27.12.2017 року № 1470 територія провадження діяльності оператора системи розподілу визначається за місцем розташування об`єктів електроенергетики, призначених для розподілу електричної енергії, що перебувають у власності ліцензіата, та до яких приєднані електричні мережі споживачів, які живляться від мереж ліцензіата.

Отже, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» є суб`єктом господарювання, яке здійснює господарську діяльність на ринку послуг з розподілу електричної енергії, має ліцензію НКРЕКП на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Закарпатської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, можна дійти до висновку, що відповідач як оператор системи розподілу провадить господарську діяльність на ринку електричної енергії виключно у частині надання послуг з розподілу електричної енергії, та ніяк не надає послуги з постачання електричної енергії.

Відповідно до Постанови ОП КЦС ВС від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц принцип належного виконання зобов`язання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Таким чином відповідач в особі ПрАТ «Закарпаттяобленерго», не може бути належним відповідачем у даній цивільні справі, оскільки останні не здійснюють постачання електроенергії позивачу.

Враховуючи наведене, а також те що позивач сплачує рахунки за спожиту електроенергію ТОВ «Закарпаттяенергозбут», що підтверджується рахунками за електроенергію, (а.с. 43, т. 1), суд вважає, що позовні вимоги, а саме: стягнути з відповідача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» кошти в сумі 25067 (двадцять п`ять тисяч шістдесят сім) гривень, що били ним сплачені за неякісну електроенергію за останні три роки; зобов`язати відповідача постачати до його будинку якісну електроенергію напругою 220 вольт відповідно до вимог Кодексу систем розподілу, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310, не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги «стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 700000 (сімсот тисяч) гривень в його користь», суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Аналіз положень статей 1165 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до Постанови ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Враховуючи, встановлене вище, а саме те, що ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не постачає електроенергію, а лише її розподіляє, з відповідача не може стягуватись моральна шкода у користь відповідача, оскільки відповідач не вичиняв дій, які б могли завдати моральних страждань позивачу.

Крім того, як зазначив представник відповідача у відповіді на відзив, позивач жодним чином не довів, що моральної шкоди він отримав від неправомірних дій чи бездіяльності відповідача. А додана до позовної заяви виписка № 2208 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 29, т. 1), жодним чином не доводить, того що захворювання, які в ній зазначені, виникли у позивача в наслідок неправомірних дій чи бездіяльності відповідача.

У відповідності до постанови ВП ВС від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Згідно постанови КЦС ВС від 27.01.2021 року у справі № 263/16183/18 при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином враховуючи все вище викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», про захист прав споживачів електроенергії.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Разом з тим, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі, відтак, підстав для задоволення вимоги про стягнення на його користь з відповідача обумовленої моральної шкоди, суд не вбачає.

Щодо стягнення судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, як споживач, при зверненні до суду з даним позовом, звільнений від сплати судового збору.

Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь держави витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 10-13, 76-82, 259-263, 353-354 ЦПК України, суд -, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», про захист прав споживачів електроенергії, - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2024 року.

Суддя О.М. Попова