Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6911/23 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 101 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №285/6911/23 за поданням виконавчого комітету Звягельської міської ради, як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради, Комунальна установа Ходорківський психоневрологічний інтернат Житомирської обласної ради, про звільнення від обов`язків опікуна та призначення нового опікуна над недієздатною особою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року, яка постановлена під головуванням судді Літвин О.О. у м.Звягелі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з поданням. Просив: звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від повноважень опікуна над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подання обґрунтоване тим, що до органу опіки та піклування надійшла заява від ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , із проханням призначити його опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 вересня 2003 року визнано недієздатною. Діючий опікун ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявила бажання зняти з неї обов`язки опікуна. ОСОБА_2 допомагає ОСОБА_1 опікуватися та здійснювати догляд за недієздатною. ОСОБА_1 не заперечує, щоб обов`язки опікуна були покладені на ОСОБА_2 .

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року подання задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від виконання обов`язків опікуна над недієздатною фізичною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні іншої частини подання відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у призначенні його опікуном, заінтересована особа ОСОБА_2 подав на ухвалу в цій частині апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу в оскарженій частині, тобто в частині відмови в призначенні його опікуном, скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення, яким призначити його опікуном над недієздатною тіткою ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд неправильно трактує, що він ніби разом із підопічною не проживав та не був разом із нею зареєстрований. ОСОБА_3 зареєстрована за місцем свого тимчасового перебування в інтернаті у с.Ходорків Попільнянського району. Перебування підопічної в інтернаті не означає, що він із матір`ю нею не опікувалися. Він із матір`ю періодично забирали підопічну додому, цікавилися її станом здоров`я, провідували в інтернаті, що підтверджується довідкою з інтернату. Його мати ОСОБА_1 має похилий вік та у неї погіршився стан здоров`я. Він має більші можливості піклуватися рідною тіткою: має транспорт, щоб її відвідувати в інтернаті та забирати періодично додому. Відповідно до ст.ст.58,60 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Опіка необхідна, щоб від імені підопічного, який за станом здоров`я не може здійснювати свої права і виконувати обов`язки, за них здійснювати їх права та інтереси, представляти інтереси в судах та інших органах влади, вступати в спадщину тощо. В обов`язковому порядку має бути опікун над недієздатною особою, але суд першої інстанції фактично позбавив підопічну мати опікуна, що є незаконним.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в призначенні його опікуном над рідною тіткою - скасувати та постановити нове судове рішення в цій частині, яким призначити його опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

Заявник, інші заінтересовані особи та їх представники в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.93-96). Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради спрямувало заяву про розгляд справи без участі їх представника. Інші учасники справи про причину неявки не сповістили та клопотань про відкладення розгляду справи не спрямували. У разі неповідомлення про причини неявки вважається, що учасник судового процесу не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскарженій частині, тобто в частині призначення опікуна, відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з наступних підстав.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої ст.67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Відповідно до частини другої ст.300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 вересня 2003 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнана недієздатною (а.с.29).

Рішенням виконкому Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 10 грудня 2003 року №489 опікуном над сестрою ОСОБА_3 був призначений ОСОБА_4 (а.с.30). Опікун ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2018 року за заявою (поданням) виконкому Новоград-Волинської міської ради, як органу опіки та піклування, опікуном над ОСОБА_3 була призначена ОСОБА_1 (дружина померлого колишнього опікуна) (а.с.28).

08 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до опікунської ради Звягельської міської ради з заявою про зняття з неї обов`язків опікуна у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я. При цьому зазначила, що не заперечує, щоб опікуном над ОСОБА_3 був призначений її син - ОСОБА_2 (а.с.17).

Також 08 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до опікунської ради Звягельської міської ради з заявою про оформлення подання про призначення його опікуном над рідною тіткою ОСОБА_3 , яку рішенням суду визнано недієздатною (а.с.3).

Рішенням виконкому Звягельської міської ради від 11 жовтня 2023 року №935 затверджений висновок органу опіки та піклування про можливість виконувати ОСОБА_2 обов`язки опікуна щодо тітки ОСОБА_3 , яку рішенням суду від 15 вересня 2003 року визнано недієздатною (а.с.20).

Довідкою Комунальної установи Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради від 11 грудня 2023 року №83 підтверджується, що ОСОБА_3 знаходиться на повному державному утриманні в інтернаті з 04 грудня 2003 року, наказ №55 (а.с.47-49). На підставі висновку МСЕК від 15 жовтня 2003 року було встановлено, що ОСОБА_3 має медичні показання для поміщення в інтернат психоневрологічного профілю. Внаслідок стійкого психічного захворювання визнана інвалідом другої групи з дитинства.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад відповідно до положень ст.66 ЦК України.

Психоневрологічний інтернат є стаціонарним інтернатним закладом для соціального захисту, що утворюється для тимчасового або постійного проживання/перебування осіб із стійкими інтелектуальними та/або психічними порушеннями, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги, соціальних послуг та комплексу реабілітаційних заходів і яким згідно з висновком лікарської комісії за участю лікаря-психіатра не протипоказане перебування в інтернаті.

Основні завдання інтернату: надання соціальних послуг підопічним (стаціонарний догляд, соціальна реабілітація, представництво інтересів); забезпечення прав та інтересів підопічних, створення належних умов для проживання/перебування, соціально-побутового обслуговування, денної зайнятості (заняття творчістю, дозвілля, навчання, добровільна праця тощо) та надання медичної допомоги підопічним.

Із огляду на наведені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 не відповідатиме інтересам останньої, оскільки вона наразі знаходиться у спеціалізованому закладі, отримує відповідне забезпечення та лікування.

Доводи апеляційної скарги про те, що в обов`язковому порядку має бути призначений опікун для недієздатної особи, а також про те, що суд позбавив ОСОБА_3 можливості мати опікуна спростовуються обставинами справи, оскільки ОСОБА_3 перебуває у спеціалізованому закладі, який і здійснює над нею опіку відповідно до положень ст.66 ЦК України.

ОСОБА_2 не довів належними та допустимими доказами потреби недієздатної ОСОБА_3 у призначенні його опікуном, враховуючи, що остання знаходиться у спеціалізованому закладі та є його підопічною, тобто їй надається соціально-побутове обслуговування, медична допомога, соціальні послуги та комплекс реабілітаційних заходів. Матеріали справи не містять висновку лікарської комісії за участю лікаря-психіатра про протипоказання ОСОБА_3 перебувати в психоневрологічному інтернаті або доказів того, що послуги надаються неналежної якості.

Отже, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та підтверджуються зібраними у матеріалах справи доказами. Суд першої інстанції вирішив питання опікунства з додержанням норм матеріального та процесуального права з цього приводу.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст судового рішення в оскарженій частині не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були обов`язковими підставами для скасування судового рішення у цій частині.

Згідно з ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні подання про призначення опікуном ОСОБА_2 над ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції в оскаженій частині не допущено.

Апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині задоволення подання про звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків опікуна над недієздатною фізичною особою ОСОБА_3 , оскільки у цій частині ухвала не оскаржена.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: