ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Суми

Справа №592/13813/23

Номер провадження 22-ц/816/406/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2023 року, в складі судді Шияновської Т.В., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

12 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (далі АТ «Сумське НВО - Інжиніринг») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовна заява мотивована тим, що з 02.01.2007 року по 11.02.2023 року вона перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Укрхімпроект», яке в подальшому було перейменовано в Інститут «Нафтохімпроект» АТ «СМНВО -ІНЖИНІРИНГ». 11.02.2023 року вона звільнилася з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. На день звільнення позивачки з роботи у АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» утворилася перед нею заборгованість по заробітній платі, яку товариство виплатити відмовилося. 03.04.2023 року Ковпаківським районним судом м.Суми було ухвалено рішення, яким стягнуто з АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» на користь позивачки заборгованість по заробітній платі у розмірі 59498 грн 80 коп. Рішення в добровільному порядку не виконано. 17.08.2023 року приватним виконавцем Мукорез О.Л. перераховано позивачу суму заборгованості на карту АТ «БАНК АЛЬЯНС», тобто проведено фактичний розрахунок.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що розмір її середньоденної заробітної плати становить 598 грн 74 коп., просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по дату фактичного розрахунку в розмірі 81428,64 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 09.02.2023 по 17.08.2023 включно в сумі 44663 грн 40 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнуто з АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське НВО - Інжиніринг», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, а якщо суд при розгляді справи дійде висновку про відсутність підстав для відмови в задоволенні позову, змінити рішення та зменшити розмір стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 3000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що для обрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд взяв неправильну кількість робочих днів за період затримки. Так, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до наказу № 82 від 07.10.2022р. встановлений в товаристві режим неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижня з робочими днями: «Понеділок». «Вівторок». «Середа» 10.10.2022р. (копія наказу додається). В подальшому наказом № 46 від 31.05.2023р. встановлений в товаристві режим неповного робочого часу, а саме дводенного робочого тижня з робочими дням: «Понеділок». «Вівторок».

Крім того, при ухваленні рішення судом не враховано, що затримка виплати позивачу заробітної плати виникла не з вини товариства, а у зв`язку з обставинами непереборної сили.

Позивач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не повністю.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в день звільнення позивача АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

03.04.2023 року Ковпаківським районним судом м. Суми було ухвалено рішення, яким стягнуто з АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 59498 грн 80 коп. (а.с.10). Фактичний розрахунок з позивачем проведено 17.08.2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією №14976 (а.с.9).

Наказом №82 від 07.10.2022 року у АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» з 10.10.2022 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа.

З наданої відповідачем довідки про середню заробітну плату у минулому працівника ОСОБА_1 від 25.09.2023 вбачається, що її середньоденна заробітна плата становить 551 грн 40 коп. (ПДФО, військовий збір) (а.с.21).

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з вимогами статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст. 116 КЗпП України, при звільненні відповідач не виплатив позивачу всіх сум, що належали йому від підприємства, тому є підстави для стягнення з відповідача на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.02.2023 р. по день фактичного розрахунку 17.08.2023 р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виникнення у позивача права на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки АТ «СМНВО - Інжиніринг» в порушення ст. 116 КЗпП України в день звільнення ОСОБА_1 не було здійснено розрахунку по нарахованій заробітній платі.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 44663 грн 40 коп., суд виходив з триденного робочого тижня, що затримка виплати заробітної плати складає 81 день та з того, що середньоденна заробітна плата позивача становить 551,40 грн (551,40 грн х 81 р.д.= 44663 грн 40 коп.)

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки, суд не врахував, що на підприємстві з 05 червня 2023 року діяв дводенний робочий тиждень.

Так, відповідно до наказу № 46 від 31.05.2023р. встановлений з 05 червня 2023 року для всіх працівників АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» неповний дводенний робочий тиждень тривалістю 16 годин, з робочими днями: понеділок, вівторок (а.с. 23).

Як встановлено судом, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 09.02.2023 р. по день фактичного розрахунку - 17.08.2023 р., але не більш як за шість місяців, тобто з 09.02.2023 р. до 09.08.2023 р.

Враховуючи встановлений на підприємстві триденний та дводенний робочий тиждень, затримка виплати заробітної плати складає 68 днів, тому сума середнього заробітку становить 37495 грн 20 коп. (551,40 грн х 68 р.д.).

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України.

Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що розмір заборгованості по заробітній платі позивача становив 59498 грн 80 коп., за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі статтею 117 КЗпП України, колегія суддів вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10000 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було б передбачити.

Суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення з відповідача значної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (37495 грн 20 коп.) є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам.

Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10000 грн, що відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення.

За змістом ч.ч. 1, 9 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразилися в порушенні норм трудового законодавства відносно позивача, то понесені відповідачем судові витрати за апеляційне оскарження рішення суду належить покласти саме на відповідача, підстав для їх компенсації за рахунок позивача не вбачається.

Враховуючи те, що справа є малозначною (ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2023 року змінити в частині стягнення з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 09.02.2023 по 17.08.2023 включно в сумі 10000 гривень з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов