Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у зупиненні провадження

17 квітня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Красноноженко Л.О., за участі представників сторін, розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача адвоката Щукіної Н.О. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Чорна Людмила Сергіївна про розірвання договору довічного утримання ,-

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання укладеного між ОСОБА_1 з однією сторони та ОСОБА_4 , з другої сторони посвідчений 21.10.2022 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований за №1851.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2023 року було визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.11.2023 прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Одночасно з відкриттям провадження витребувано у ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу належним чином засвідчену копію договору довічного утримання від 21.10.2022 року, який зареєстрований в реєстрі № 1851 та належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких був складений та посвідчений договір довічного утримання від 21.10.2022 року; належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 листопада 2023 року до канцелярії суду надійшли належним чином засвідчені копії витребуваних документів.

22 листопада 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_3 -адвоката Щукіної Н.О. надійшов відзив на позовну заяву в якому заперечують проти задоволення позовних вимог.

зазначено , що протягом одного року дії укладеного договору довічного утримання жодних претензій до набувача щодо невиконання або неналежного виконання умов договру в будь-якій його частині з боку позивачки не було. А з позовом до суду позивачка звератається лише після смерті ОСОБА_4 . Фактично договір виявився досить короткочасним для набувача , що свідчить про фізичну неможливість порушити обов`язки, визначені договором. З цього можна зробити висновок, що до смерті набувача, а саме до квітня 2023 року договір виконувався, а вже у період до листопада 2023 року , враховуючи, що спадкоємці ще не оформили своїх спадкових прав, умови договору нібито ніким не виконуються. Такими діями позивачка намагається завдати шкоди інтересам спадкоємиці набувача, оскільки з моменту укладення спірного договору вона отримувала належний догляд з боку свого онука та не висловлювала будь-яких заперечень щодо цього, а звернулася з позовом до суду саме в момент оформлення свідоцтв про право на спадщину спадкоємцями, не надаючи можливості спадкоємцям почати виконувати умови укладеного договору та реалізувати свої права щодо спадкового майна.

12.02.2024 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, мотивуючи це тим , що в провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва (судді Черенкової Н.П.) знаходиться цивільна справа №490/11466/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.Відповідачка вважає за необхідним заявити це клопотання в зв`язку з тим , що від рішення у справі №490/11466/23, залежить вирішення цієї справи.

В обгрунтування зазначеного клопотання вказує, що свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обгрунтовує невиконанням спадкоємцями ОСОБА_4 умов договору, визначених в пункті 2.1, а тому бажає розірвати договір довічного утримання (догляду) укладеного 21 жовтня 2022 року в судовому порядку.

Відповідно до спірного договору, після смерті набувача - ОСОБА_4 , обов`язки за цим договором переходять до його спадкоємців: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Проте, ОСОБА_2 через неприязні стосунки з ОСОБА_3 намагається позбавити її спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4 .

Фактично, після смерті набувача за договором довічного утримання до моменту подачі позовної заяви до суду з вимогою розірвати договір пройшло лише п`ять місяців, протягом якого відповідачка ОСОБА_3 займалась питаннями поховання свого чоловіка та прийняття свого життя без його участі. Однак, за цей короткий період з боку матері та бабусі свого покійного чоловіка відповідачці чиняться перешкоди у користуванні спадковим майном.

Саме це і стало підставою для подання позовної заяви до суду про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . В порушення умов укладеного договору, ОСОБА_1 фактично позбавила ОСОБА_3 цього права, оскільки у відповідачки відсутні ключі від квартири, а позивачка на зв`язок з нею виходити не бажає.

Відсутність ключів від квартири та добровільної згоди ОСОБА_1 позбавляє ОСОБА_3 належним чином виконувати свої обов`язки та користуватися квартирою, яка на праві власності належить її чоловіку.

Лише в ході цієї судової справи буде можливим встановити фактичні обставини справи, які виникли між сторонами; ОСОБА_1 зможе спростувати або підтвердити наявність перешкод у користуванні майном, підготувати копію ключів для ОСОБА_3 , та погодити умови виконання договору довічного утримання з нею.

А тому, вирішення питання про розірвання договору довічного утримання (догляду), на підставі якого ОСОБА_3 набула право власності на частину квартири, яка до цього часу належала на праві власності її чоловіку, прямо залежить від вирішення питаня про наявність перешкод у користуванні спірною квартирою.

Представник позивача адвокат Сидоренко Т.В. заперечувала проти заявленого клопотання.

Представника відповідачки підтримала заявлене клопотання, просила про його задоволення.

Суд, вивчивши подане клопотання про зупинення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, прийшов до наступного висновку.

Статтями 251, 252 ЦПК України визначено чіткий перелік підстав для зупинення провадження у справі.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до роз`яснень п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

За змістом вказаної норми зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року в справі № 761/33089/20 (провадження№ 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, така підстава зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі. Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 910/12694/18.

Представником відповідача жодним чимном не доведено, що між справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Адже, відповідачі не позбавлені можливості надати у даній справі докази, що дозволять встановити фактичні обставини у справі.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки у виконання положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України представником відповідача не доведена об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 490/11466/23, яка перебуває в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва, та вважає, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним, оскільки обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи не встановлено.

Керуючись ст. 251, 259, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Щукіної Н.О. про зупинення провадження у цивільній справіу цивільній справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.