Справа № 526/1808/23
Провадження № 2/526/150/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Синепол С.А.

адвокатів Заєць В.П., Хоруженка С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/1808/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Гадяцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

29 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Гадяцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства.

Ухвалою від 14 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

15 листопада 2023 року по справі зупинено провадження у справі в зв`язку призначенням судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації.

15 лютого 2024 року до суду надійшов висновок експерта судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації.

16 лютого 2024 року поновлено провадження у справі.

18 березня 2024 року закрито підготовче судове засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив суду, що в нього виникли підозри стосовно свого батьківства щодо дітей, які були зовсім на нього не схожі, а згодом ОСОБА_2 повідомила, що він не є батьком цих дітей, тому він і звернувся до суду з позовом з метою встановити чи є він батьком сина та дочки.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково та підтвердила, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дочки ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гадяч Полтавської області, їх батьками згідно свідоцтв про народження є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ймовірність даної події складає 99,9999%

Встановити чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не є можливим, оскільки явка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 для відбору біологічних зразків не була забезпечена.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1-3 п. 11 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Таким чином, в силу норм СК України при розгляді справ про оспорювання батьківства доведенню підлягає факт відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За клопотанням позивача у справі призначена судова генетична експертиза, для проведення якої відповідач забезпечила явку сина ОСОБА_6 , у якого було відібрано біологічні зразки. Проте на проведення експертизи ОСОБА_2 не забезпечила явку дитини - дочки Бездудної Софії, у зв`язку з чим, експертною установою не було проведено судової генетичної експертизи щодо Бездудної Софії.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

При призначені експертизи судом також було роз`яснено наслідки ухилення учасника справи від участі в експертизі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 9 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Відповідач ухилилася від проведення судової генетичної експертизи щодо дитини - дочки Бездудної Софії, доказів, які б спростовували документи, на які посилається позивач, як на обгрунтування своїх позовних вимог, відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Верховний суд у постановах від 23.10.19, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

З урахуванням викладених обставин, а саме: наявності висновку експерта, що підтверджує батьківство позивача щодо дитини ОСОБА_4 , з вірогідністю 99,9999%, суд вважає за необхідне відмовити в позові щодо виключення з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відомостей про батька ОСОБА_1 .

Щодо решти вимог слід зауважити, що відповідач ухилилася від проведення судової генетичної експертизи щодо дитини ОСОБА_5 та не надала доказів, які б спростовували даний факт, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині виключення відомостей про ОСОБА_1 , як про батька з актового запису про народження ОСОБА_5 , складеного Гадяцьким відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 18 вересня 2018 року за № 163, зважаючи на поведінку відповідача, яка не забезпечила явку дочки Софії для проведення експертизи та розцінюючи такі дії як зловживання правом.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь судових витрат, які складаються зі сплати судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та витрат на оплату за проведення генетичної експертизи суд, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові від 15.06.2021 року у справі №159/5837/19 провадження № 61-10459св20 Верховним судом наведено правовий висновок про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до ч 9.ст 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Адвокатом позивача надано до суду обґрунтований розрахунок наданих послуг, який не виходить за межі розумності та допустимості, зважаючи на складність справи, кількість поданих захисником процесуальних документів і становить 5500 грн, що не виходить за межі критерію розумності та співрозмірності розміру таких витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з приписів частин 1,2, 3 та 9 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує поведінку сторони відповідача ОСОБА_2 під час розгляду справи, яка не забезпечила явку дочки Софії для проведення експертизи, проігнорувавши ухвалу суду. Такі дії відповідача судом розцінено як зловживання правом, тому суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягти половину вартості проведеної судової генетичної експертизи, за яку сплатив кошти позивач у розмірі 18671.68 грн.

Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача половина сплачених ОСОБА_1 коштів по сплаті судового збору та на правову допомогу захисника, які сплатив позивач відповідно у сумі 1073.60 грн. та 5500 грн.

Керуючись ст.2, 4, 5, 10, 12, 76 - 83, 133, 137, 141, 206, 223, 247, 258 - 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Гадяцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства задовольнити частково.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Гадяч Полтавської області, про що Гадяцьким відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 18 вересня 2018 року зроблено відповідний актовий запис за № 163, відомості про батька дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, зареєстрованого в с. Лютенька Миргородського району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених ним судових витрат в сумі 12622.64 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання с. Лютенька Миргородського району, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання с. Лютенька Миргородського району, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 .

Третя особа: Гадяцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження м. Гадяч вул. Полтавська, 13, ЄДРПОУ -22547874

Повний текст рішення суду складено 17 квітня 2024 року.

Головуюча: Л. В. Максименко