Справа № 450/123/24 Провадження № 2/450/33/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Микуш Д.М. про зустрічне забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38

про (предмет позову): визнання недійсним п. 5.2 Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрованим в реєстрі за №1128; визнання недійсним додатку до Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрованим в реєстрі за №1128; визнання за ОСОБА_2 вкладу учасника Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрованим в реєстрі за №1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників цього простого товариства; визнання за ОСОБА_2 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене (отримане) у результаті виконання Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрованим в реєстрі за № 1128.

встановив:

11.01.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про (предмет позову): визнання недійсним п. 5.2 Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрованим в реєстрі за №1128; визнання за ОСОБА_2 вкладу учасника Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрованим в реєстрі за № 1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників цього простого товариства; визнання за ОСОБА_2 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене (отримане) у результаті виконання Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрованим в реєстрі за № 1128.

15.01.2024 року ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, задоволено. Заборонено ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії пов`язані з прийняттям в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Заборонено ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також щодо окремих квартир та приміщень, що входять до складу цього багатоквартирного будинку,

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06 лютого 2024 року.

09 квітня 2024 року від представника відповідача надійшла заява про зустрічне забезпечення позову, в якому останній просить застосувати зустрічне забезпечення по справі № 450/123/24 шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі визначених судому, достатньому для відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, з урахуванням обставин справи і який повинен бути спів мірним із заходами забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що вжиті судом за заявою ОСОБА_2 заходи забезпечення позову та недобросовісна, на переконання заявника поведінка ОСОБА_39 в частині виконання умов договору Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, унеможливили своєчасне виконання ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення ОСОБА_40 позики в сумі 1 220 000,00 (один мільйон двісті двадцять тисяч) доларів США, у зв`язку з чим ОСОБА_40 вимагає сплати ОСОБА_1 штрафу у розмірі у розмірі 25 (двадцять п`ять) % від суми позики, що на даний час становить 305 000,00 доларів. США. і саме вказана сума, за твердженням заявника, є гарантованим збитком ОСОБА_1 ОСОБА_2 без відома та згоди ОСОБА_1 , діючи абсолютно незаконне та не маючи на те відповідного права та повноважень, як під час дії Договору простого товариства від 13.10.2021р. так і після його закінчення уклав низку попередніх договорів купівлі-продажу квартир в багатоквартирному житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 ., за фактом чого 28.11.2023р. (до відкриття провадження у даній справі), за фактом чого відносно ОСОБА_2 було відкрите кримінальне провадженні №0001202 за ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 190 Кримінального кодексу Україні-, (шахрайство, вчинене у великих розмірах).

Враховуючи, що зустрічне забезпечення в жодному випадку не припиняє та не скасовує забезпечення позову, вжите судом за заявою ОСОБА_2 , завдання матеріальних збитків ОСОБА_1 в наслідок забезпечення позову є невідворотним і ОСОБА_1 їх зазнає, а відтак після ухвалення рішення у даній справі про відмову у задоволенні позову, яке є абсолютно прогнозованим, ОСОБА_1 планує звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди. Крім цього ОСОБА_1 несе додаткові витрати по справі у вигляді витрат по проведенню експертиз, витрат на правову допомогу та інше, які мають бути стягнені з позивача, при винесенні судового рішення.

Вивчивши доводи вказаної заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову(зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до частин третьої, четвертої, п`ятої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, такий обов`язок у суду виникає за наявності у сукупності двох обставин: відсутність у позивача зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та відсутність майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права "Про забезпечувальні і запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі", ILA,1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, а невжиття заходів як забезпечення позову, так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 10.04.2019 по справі № 753/2380/18).

Як слідує з матеріалів справи, подана заява про забезпечення позову не підпадає під вказані положення статті 154 ЦПК України, коли суд зобов`язаний вжити заходів зустрічного забезпечення позову, оскільки позивач має зареєстроване місце проживання в Україні, та має у власності нерухомість, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, що вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наданого суду представником відповідача.

Належних і допустимих доказів того, що позивач не має майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, представником відповідач по справі надано не було.

Суду також не було надано доказів, які б свідчили, що дії позивача можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обраний позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно є власністю відповідача, натомість обмежується лише можливість передачі в користування до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Суд також вважає, що відповідач не довів ризик спричинення йому збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а визначений ним розмір зустрічного забезпечення грунтується виключно на припущеннях.

Відтак суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 12, 154, 258, 260, 354 ЦПК України, суд,-

постановив:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Микуш Д.М. про зустрічне забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 про визнання недійсним договору, додатку до договору, визнання вкладу учасника Договору простого товариства у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників цього простого товариства, визнання частки в праві спільної часткової власності, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

СуддяЄ. О. Данилів