УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 2037/2-316/11

провадження № 61-4940ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс»), заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Оксі Банк» (далі - АТ «Оксі Банк»), Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк»), приватний виконавець Цимбал Сергій Володимирович, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду Харківської області 2037/2-316/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» суми заборгованості за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року в розмірі 4 444,15 доларів США.

В обґрунтування заяви ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» посилалося на те, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року задоволено позов ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником якого є АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року в розмірі 4444,15 доларів США.

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист.

Між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АТ «ОКСІ БАНК» 07 грудня 2020 року укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-54, відповідно до якого АТ «ОКСІ БАНК» набуло права вимоги за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року.

07 грудня 2020 року АТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» уклали договір про відступлення прав вимоги № 114/2-54-1, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року,заяву ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа 2037/2-316/11, виданого Шевченківським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» суми заборгованості за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року в розмірі 4 444,15 доларів США, з ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

05 квітня 2024 року ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» залишити без розгляду.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови заявниця отримала 06 березня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Судами встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року задоволено позов ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року в розмірі 4 444,15 доларів США.

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист.

З відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С. В. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, стягувачем у якому є АТ «Райффайзен Банк Аваль», боржником - ОСОБА_1 .

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року до теперішнього часу не виконано.

Між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АТ «ОКСІ БАНК» 07 грудня 2020 року укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-54, відповідно до якого АТ «ОКСІ БАНК» набуло права вимоги за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року.

07 грудня 2020 року АТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» уклали договір про відступлення прав вимоги № 114/2-54-1, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржницею.

Відповідно до пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Встановивши факт відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/02-1/831-04 від 18 травня 2004 року, наявність відкритого виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про заміну сторони виконавчого провадження.

Висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами застосовані правильно.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Оксі Банк», Акціонерне товариство «Райффайзен Банк, приватний виконавець Цимбал Сергій Володимирович, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов