Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 127/9056/24

Провадження № 2/152/270/24

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши та перевіривши на відповідність вимогам ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності, -

встановив:

18.03.2024 ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_3 , з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Шаміної Ю.А. від 26.03.2024 означену позовну заяву передано за підсудністю до Шаргородського районного суду Вінницької області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Соколовській Т.О.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст. ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК України, вважаю, що вказана позовна заява підлягає поверненню представнику позивача з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Із позовної заяви вбачається, що вона надійшла через електронний суд і підписана представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Ткаченко К.Д., який діє на підставі ордеру №05/02 від 05.02.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №05/02 від 05.02.2024 у судах, виданим адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально (а.с.4).

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI).

Згідно ч.1 ст.20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Частинами 1 та 4 ст.26 Закону №5076-VI визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону № 5076-VI).

Згідно ч.3 ст.26 Закону №5076-VI, повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Так, наданий до суду ордер, виданий на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №05/02 від 05.02.2024, однак в ордері не зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Поряд з цим, договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ткаченком К.Д. до матеріалів позовної заяви не долучено.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер і регулюються ст.237, 240 ЦК України.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені ордером, виданим на ведення справи в суді, або довіреності; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позову, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Отже, враховуючи, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, а повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутній документ на підтвердження дійсної волі позивача реалізувати своє право на підписання позовної заяви не самостійно, а через адвоката (представника), та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому адвокату (представнику).

Аналізуючи зміст Закону №5076-VI щодо повноважень представляти інтереси позивача ОСОБА_1 адвокатом Ткаченком К.Д., враховуючи відсутність договору про надання правової (правничої) допомоги та посилання в ордері на відсутність обмежень в правах, суд вважає, що даний представник не має повноважень на підписання позовної заяви позивача. Інші докази права підпису позовної заяви від імені позивача, у доданих до позову матеріалах - відсутні.

Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 20.01.2020 у справі № 440/607/19, від 17.08.2020 у справі № 300/1294/19, від 16.09.2020 у справі № 824/877/19-а, від 09.10.2020 у справі № 824/3180/14-а, виклав наступний висновок: звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.

За правилами п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відтак, позовну заяву необхідно повернути представнику позивача та роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 62, 64, ч.2 ст. 175, п.1 ч.4 ст.185, ст.ст. 260, 353, 354 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності - повернути представнику позивача - адвокату Ткаченку Костянтину Дмитровичу.

Роз`яснити представнику позивача - адвокату Ткаченку К.Д., що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала постановлена та підписана суддею 18.04.2024.

Суддя: Т.О. Соколовська