Справа № 727/5063/23
Провадження № 2/715/88/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у загальному провадженні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача завдані ним збитки в порядку регресу в розмірі 21400 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - Страховик) та ОСОБА_2 (надалі - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № -10-21 від 05.12.2022 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Jeep Cherokee», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30.12.2022 року у м. Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю ЗТЗ та ТЗ марки «Renault Espace», д.р.н. НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_1 . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі - ТЗ) отримали механічні ушкодження).

Згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16.02.2023 року (справа 727/166/23) особою, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна», є ОСОБА_1 .

Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Підставою для визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої Страховиком.

Відповідно до Рахунку-фактури № К-00000001 від 12.01.2023 р. та Акту виконаних робіт № 0003 від 09.02.2023 р. вартість відновлювального ремонту складає 21 400,00 грн.

Згідно умов договору страхування, у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 21 400,00 грн., що підтверджується страховим актом № 2272432-1 від 16.01.2023 року та платіжною інструкцією № 2212 від 16.01.2023 р.

На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Згідно ч. Іст 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Отже, після виплати страхового відшкодування у Позивача виникла право вимоги до Відповідача щодо відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди.

Відповідно до відомостей, отриманих з БД МТСБУ на момент ДТП щодо ТЗ марки «Renault Espace», д.р.н. НОМЕР_2 не було укладено жодного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

А тому, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент події не була забезпечена за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то заподіяна внаслідок ДТП шкода підлягає стягненню саме з винної особи.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав заяву, відповідно до якої підтримує вимоги позову повністю та просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Крім цього, ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи (заяви від 22.01.2024 року, 06.02.2024 року, 29.03.2024 року).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що позовну заяву можна розглянути у відсутності відповідача ОСОБА_1 , що не з`явився в судове засідання, оскільки наступне відкладення розгляду справи буде також порушувати право позивача ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» на справедливий суд в продовж розумного строку в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - Страховик) та ОСОБА_2 (надалі - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № -10-21 від 05.12.2022 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Jeep Cherokee», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30.12.2022 року у м. Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю ЗТЗ та ТЗ марки «Renault Espace», д.р.н. НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_1 . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі - ТЗ) отримали механічні ушкодження).

Згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16.02.2023 року (справа 727/166/23) особою, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна», є ОСОБА_1 .

Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Підставою для визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої Страховиком.

Відповідно до Рахунку-фактури № К-00000001 від 12.01.2023 р. та Акту виконаних робіт № 0003 від 09.02.2023 р. вартість відновлювального ремонту складає 21 400,00 грн.

Згідно умов договору страхування, у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 21 400,00 грн., що підтверджується страховим актом № 2272432-1 від 16.01.2023 року та платіжною інструкцією № 2212 від 16.01.2023 р.

Відповідно до відомостей, отриманих з БД МТСБУ на момент ДТП щодо ТЗ марки «Renault Espace», д.р.н. НОМЕР_2 не було укладено жодного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

А тому, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент події не була забезпечена за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то заподіяна внаслідок ДТП шкода підлягає стягненню саме з винної особи.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому цим Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно з пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

За приписами статей 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без дійсного договору внутрішнього страхування, а саме: договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача на відшкодування завданої шкоди.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263-265, 273, 280-288, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 21400 (двадцять одна тисяча чотириста) гривень, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: