Справа номер 756/4977/23 Головуючий суду першої інстанції Гуденко О. А.
Провадження номер 22-ц/812/468/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Серебрякової Т. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2024 року, повний текст якого складено 22 січня 2024 року, ухвалене за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (далі ПрАТ СК «Інтер-Поліс») подало до суду зазначений вище позов, який обґрунтовувало наступним.

Позивач вказував, що 13 березня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з транспортним засобом Fiat номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року (справа №757/19576/21-п) ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП працівниками поліції щодо ОСОБА_2 не складалося та до адміністративної відповідальності на цією нормою він не притягався.

У зв`язку притягненням ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ПрАТ СК «Інтер-Поліс» здійснило на користь потерпілої особи виплату страхового відшкодування у сумі 100 000 грн.

Однак постановою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення №757/19576/21-п щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на вказане, ПрАТ СК «Інтер-Поліс» просило стягнути з ОСОБА_1 на підставі положень ст.1212 ЦК України безпідставно набуті кошти у сумі 100 000 грн та судовий збір у сумі 2684 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2024 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» відмовлено у задоволені позову.

Судове рішення мотивоване тим, що позивач не довів факту недобросовісного або безпідставного набуття ОСОБА_1 коштів. ПрАТ СК «Інтер-Поліс» самостійно визначило підстави для здійснення страхового відшкодування на користь відповідача згідно з складеним страховим актом та рішенням про виплату відповідних сум, які позивачем не скасовані, а тому відсутні підстави для застосування положень ст.1212 ЦК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ПрАТ СК «Інтер-Поліс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апелянт наголошував на тому, що виплата страхового відшкодування ОСОБА_1 була здійснена безпідставно, оскільки ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не притягався, а провадження у справі про адміністративне правопорушення №757/19576/21-п за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Фактичні обставини справи

17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якому відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» проінформувала страховика про те, що 13 березня 2021 року о 03 год 25 хв по вул. Московській, 24 у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Fiat номерний знак НОМЕР_2 , який належить відповідачу.

У повідомленні ОСОБА_1 зазначала, що місце дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 залишив, а оформлення пригоди здійснювало Головне управління поліції міста Києва.

До цього повідомлення ОСОБА_1 було додано заяву про страхове відшкодування, схему дорожньо-транспортної пригоди, копії паспорту громадянина України, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, картки фізичної особи-платника податків та посвідчення водія.

Відповідно до звіту оцінювача №3602 від 31.03.2021 власнику автомобілю Fiat CINQUECENTO номерний знак НОМЕР_2 завдано майновий збиток у сумі 215 076,45 грн.

06 квітня 2021 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» складено страховий акт №289/3602/59/21 та розпорядження, відповідно до яких ОСОБА_1 зазначено як потерпілу особу та прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування у сумі 100 000 грн (а.с.33).

07 квітня 2021 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» сплатило на користь ОСОБА_1 100 000 грн, про що свідчить платіжне доручення №885 (а.с.35).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року (справа №757/14622/21-п), яка наявна у Єдиному державному реєстрі судових рішень і набрала чинності 05 травня 2021 року, ОСОБА_2 за фактом вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано винним у вчинені правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП та стягнуто штраф на користь держави у сумі 340 грн. У постанові зазначено, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2 , але у заяві від 14.04.2021 він визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень та просив розглядати справу за його відсутності.

У постанові зазначено, що 13 березня 2021 року о 03 год 35 хв в м.Києві по вул.Московській, 24 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Мітсубіші, номерний знак НОМЕР_1 , всупереч вимогам п.2.3б, 12.3 Правил дорожнього руху під час руху, будучи неуважним при виникненні перешкоди, яку об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для об`їзду припаркованого автомобіля Фіат номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ), внаслідок чого здійснив зіткнення з ним, після чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Місце ДТП ОСОБА_2 залишив, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року (справа №757/19576/21-п) ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Згідно з вимогами статей 89, 90, 92 Закону України «Про страхування» страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України. Сторонами договору страхування є страховик та страхувальник. Страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.

Відповідно до статей 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ПрАТ СК «Інтер-Поліс» відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Досліджені докази свідчать, що позивач обґрунтовано відшкодував відповідачу страхове відшкодування, яке було сплачено у зв`язку зі спричиненням страхувальником ОСОБА_2 шкоди автомобілю, який належить ОСОБА_1 . Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП доведена постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Серебрякова

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 17 квітня 2024 року.