Справа № 681/445/24
Провадження 2-о/681/26/2024
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"15" квітня 2024 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області, розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а:

08.04.2024 ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (народження дитини поза закладом охорони здоров`я), вказавши заінтересованими особами: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві; ОСОБА_2 .

В період з 10.04.2024 по 13.04.2024 головуюча суддя Горгулько Н.А. перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши обставини, наведені в заяві, вважаю, що вказана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 передбачено, що державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Також, в ч. 4 ст. 13 зазначеного Закону вказано, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно абз. 7 п. 2 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року.

У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я, також подається висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Отримання висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я врегульовано «Порядком підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 9 від 09 січня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 зазначеного Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, заявник (жінка, яка народила дитину, або її чоловік, родичі, інші особи, представник у справах дітей) не пізніше одного тижня з імовірного дня народження дитини поза закладом охорони здоров`я, факт народження якої потребує підтвердження, подає комісії наступні документи: письмову заяву (у довільній формі), паспорт або інший документ, що посвідчує особу, обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні або виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою відповідно № 113/0 або 027/о, затвердженою Міністерством охорони здоров`я України, результати аналізів, ультразвукового дослідження, проведених під час вагітності жінки, яка народила дитину поза закладом охорони здоров`я, копію картки виклику медичної швидкої допомоги за формою № 109/о, затвердженою Міністерством охорони здоров`я України, довідку про генетичну спорідненість між жінкою, яка народила дитину поза закладом охорони здоров`я, та дитиною, медичну довідку лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу про огляд дитини, яка народилася поза закладом охорони здоров`я, згідно з додатком 1 та медичну довідку лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу про огляд жінки для підтвердження факту народження дитини згідно з додатком 2, інші документи, які підтверджують надання медичної допомоги жінці у зв`язку з пологами.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України до заяви не додано висновок лікарсько-консультативнї комісієї.

Як убачається з п. 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 407 №Про забезпечення реєстрації новонародженої дитини в умовах воєнного стану», встановлено, що на період дії воєнного стану на території України для забезпечення реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану медичні працівники закладів охорони здоров`я та фізичних осіб-підприємців, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, які надавали допомогу при пологах, здійснювали перший медичний огляд новонародженого або проводили перший медичний огляд породіллі після пологів, в тому чслі поза закладом охорони здоров`я, без можливості подальшого транспортування породіллі та новонародженого до відповідного надавача медичної допомоги або за умови її відмови від такого транспортування в обставинах підвищеної загрози життю та здоров`ю, на кожний випадокнародження живої дитини заповнюють Медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о).

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, наяких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, в прохальній частині заяви ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення та зобов`язати Дніпровський відділ ДРАЦС у місті Києві зареєструвати факт народження та видати свідоцтво про народження дитини ОСОБА_3 , вказавши матір`ю ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 . Проте, самого висновку лікарсько-консультативної комісії до заяви не долучено. Також з матеріалів справи (заява Уповноваженому ВРУ з прав людини від 22.08.2023) вбачається, що заявник вказує, що під час вагітності перебувала на обліку у Київському міському пологовому будинку № 3), однак заява не містить посилання на докази, наприклад, на існування копії обмінної карти з жіночої консультації, де жінка перебувала на обліку у лікаря гінеколога з початку вагітності і до її завершення з даними відповідних аналізів, УЗД-скринінгами всіх триместрів вагітності, копію обхідного листа проходження огляду лікарів, який є підставою для взяття на облік у жіночій консультації, будь-які фото, довідку про генетичну спорідненість дитини із заявником чи інші докази, на підставі чого поза розумним сумнівом можна дійти висновку, що до заяви долучені та вказані всі відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Також в заяві ОСОБА_1 просить зобов`язати Дніпровський відділ ДРАЦС у місті Києві зареєструвати факт народження та видати свідоцтво про народження дитини ОСОБА_3 , вказавши її матір`ю, а батьком - ОСОБА_2 . З цього приводу суд зазначає про таке. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації актів цивільного стану. У випадку задоволення заяви, реєстрація останнього батьком дитини впливатиме його права та обов`язки. Однак, для правильного написання відомостей у актових записах цивільного стану здійснюється необхідна перевірка, під час якої з`ясовуються число, місяць, рік народження заявника, а також інші відомості, які істотно впливають на цивільно-правові відносини. Порядок державної реєстрації народження дитини врегульований Розділом 3 Сімейного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 02.12.2010 та Главою 1 Розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5. Відповідно до переліченого, одночасно із заявою про державну реєстрацію народження подаються, зокрема, паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного із них). У разі, якщо батьки (один із них) є іноземцями, до органу державної реєстрації актів цивільного стану подаються нотаріально посвідчені переклади їх паспортів на українську мову та документи, які засвідчують легальність перебування на території України. З додатків до заяви, поданої ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Проте, ОСОБА_1 у заяві вказує, що ОСОБА_2 зареєстрований за тією ж адресою, що і заявник. Натомість, жодних доказів легальності перебування останнього на території України та нотаріально посвідченого перекладу документа, що посвідчує особу останнього суду не надано.

Крім того, слід також зауважити, що заявником не дотримано загальних вимог до подання заяви, які передбачено у ст. 175 ЦПК України, а саме: не зазначено таких відомостей щодо заінтересованої особи - ОСОБА_2 , як реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності, відому адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Оскільки дану заяву подано з недоліками, вважаю за необхідне залишити її без руху, наддавши заявнику строк на їх усунення. На підставі викладеного,керуючись ст. ч. 3 ст. 175, ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт народження дитини поза закладом охорони здоров`я, залишити без руху. Надати для ОСОБА_1 строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Повідомити ОСОБА_1 , що в разі неусунення недоліків у зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Горгулько