ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 квітня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/1210/23

Головуючий у першій інстанції - Чигвінцев М. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/669/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Шарапової О.Л.,

суддів - Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_1 , Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Оскаржується рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року, повний текст складено 22 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДСГП «Ліси України», в якому, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (т.1 а.с.221),просив стягнути з останнього на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.09.2019 по 18.01.2023 у сумі 379 167 грн 80 коп., судовий збір та витрати пов`язані з отриманням правничої допомоги адвоката.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він з 18.01.2001 року до 16.09.2019 року працював в ДП «Корюківське лісове господарство» на різних посадах, остання з яких вальник лісу Єлінського лісництва, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до наказу № 40-к від 16.09.2019 року він звільнений з роботи 16.09.2019 року за власним бажанням у зв"язку з виходом на пенсію за віком згідно з ст. 38 КЗпП України. При звільнені він звернувся з заявою на ім"я директора ДП «Корюківське лісове господарство», в якій просив у зв`язку із виходом на пенсію виплатити одноразову матеріальну допомогу в розмірі 50% місячної тарифної ставки 1-го розряду лісосічних робіт за кожний повний відпрацьований рік на даному підприємстві, згідно умов Колективного договору ДП «Корюківське лісове господарство», що прийнятий профспілковою конференцією трудового колективу 26.02.2016 року.

18.09.2019 року він отримав лист №471 від 16.09.2019 рку, згідно якого 29.06.2019 року на спільному розширеному засіданні адміністрації і профспілкового комітету розглянуто питання «Про внесення змін і доповнень до Колективного договору», а саме питання «Виплати матеріальної допомоги при звільненні з роботи у зв"язку з виходом на пенсію» (п.7.15 Колдоговору) та виявилось, що при обговоренні згаданого питання шляхом голосування було прийнято рішення про виключення «пункту 7.15 розділу 7» з Колективного договору. Таким чином, при звільненні одноразова матеріальна допомога йому виплачена не була. Не погодившись з зазначеними змінами, він оскаржив їх до суду. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі 749/116/20 у задоволенні його позовних вимог було відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.11.2021 рку рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.05.2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконними та скасування змін, які прийняті на спільному розширеному засіданні адміністрації і профспілкового комітету ДП «Корюківське лісове господарство» 11.04.2019 та 24.06.2019 до Колективного договору ДП «Корюківське лісове господарство», що прийнятий профспілковою конференцією трудового колективу 26.02.2016, - скасовано, а провадження в цій частині закрито. Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.05.2021 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ДП «Корюківське лісове господарство» одноразової матеріальної допомоги при звільненні у зв"язку з виходом на пенсію, стягнення недоплаченої при звільненні з роботи винагороди за вислугу років за період з 01.03.2019 по день звільнення та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та виплати вказаних коштів при звільненні - змінено.

3 огляду на зазначене та оскільки у постанові Чернігівського апеляційного суду від 05.11.2021 року та постанові BC від 15.08.2022 відсутні правові обґрунтування відмови в задоволення позову з підстав саме не ознайомлення позивача з внесеними змінами до колдоговору, а апеляційним судом відмовлено в задоволенні позовних вимог позивача у зв"язку з закриттям провадження в частині скасування змін до колдоговору, він повторно звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ДП «Корюківське лісове господарство», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», одноразову матеріальну допомогу при звільненні в зв"язку з виходом на пенсію в сумі 49 518, 00 грн.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 16.03.2023 року, справа №749/17/23, стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на його користь одноразову матеріальну допомогу при звільненні у зв"язку з виходом на пенсію в сумі 49 518 грн. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.10.2023 року рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 16.03.2023 року залишено без змін. Станом на день подачі позову одноразова матеріальна допомога при звільненні у зв"язку з виходом на пенсію у розмірі 49 518 грн йому не виплачена.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року позов задоволено частково: стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.09.2019 року по 18.01.2023 року в сумі 96 047 грн 20 коп. з утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів; проведений поділ судових витрат.

В апеляційній скарзі Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» просить оскаржуване рішення скасувати частково та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 49 291,81 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовити; стягнути з позивача судові витрати, які воно понесло та очікує понести у зв`язку з розглядом апеляційної скарги та які становлять 1 816,80 грн.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення в оскаржуваній частині є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неможливості застосування принципів співмірності і зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом України №2352-ІХ від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (з 19.07.2022 по 13.11.2023).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення в частині визначеного до стягнення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінити, збільшивши розмір з 96 047,20 грн до 156 047,20 грн.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення в оскаржуваній частині є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу не погоджується зі зменшенням розміру суми компенсації середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у період з 17.09.2019 року по 18.07.2022 року.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні не може бути меншою ніж сума затримки розрахунку, а саме 49 518,00 грн, а з врахуванням недобросовісних дій відповідача, майнових втрат позивача, сума компенсації в період з 17.09.2019 по 18.07.2022 повинна становити не менше 100 000,00 грн.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» просить її залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 19.02.2023 залишити без змін. Також просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та були понесені стороною відповідача, до суми 500,00 грн.

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 19.02.2024 в частині зменшення розміру середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні в період з 19.09.2019 по 18.07.2022 до 40 000,00 грн залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд установив таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 18.01.2001 до 16.09.2019 працював в Державному підприємстві «Корюківське лісове господарство» на різних посадах, остання з яких вальник лісу (т.1 а.с.115-123).

Наказом ДП «Корюківське лісове господарство» № 40-к від 16.09.2019 року позивач звільнений з Єлінського лісництва з 16.09.2019 року за власним бажанням в зв"язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України. Наказано бухгалтерії провести остаточний розрахунок з ОСОБА_1 , виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 58 к.д. (т.1 а.с.45).

16.09.2019 року позивач звернувся до ДП «Корюківське лісове господарство» (вхідний №691) із заявою, в якій просив роз`яснити йому коли були внесені зміни до розділу 7 п. 7.15 Колективного договору та чому його не ознайомили з внесеними змінами (т.1 а.с.18).

16.09.2019 позивач звернувся до ДП «Корюківське лісове господарство» (вхідний №692) із заявою, в якій просив при звільненні з роботою в зв`язку з виходом на пенсію виплатити йому одноразову винагороду у розмірі передбаченому розділом 7 п. 7.15 Колективного договору (т.1 а.с.19).

Листом ДП «Корюківське лісове господарство» від 16.09.2019 №471 повідомлено позивача, що 24.06.2019 року на спільному розширеному засіданні адміністрації і профспілкового комітету за участі всіх керівників лісництв і цехів, голів цехових комітетів профспілок всіх підрозділів підприємства, головних спеціалістів лісгоспу і членів профспілкового комітету, розглянуто питання «Про внесення змін і доповнень до Колективного договору», а саме питання «Виплати матеріальної допомоги при звільненні з роботи у зв`язку з виходом на пенсію» (п.7.15 Колективного договору). При обговоренні цього питання шляхом голосування було прийнято рішення про виключення «пункту 7.15 розділу 7» з Колективного договору. Також роз`яснено, що ознайомлення і доведення до відома працівників з прийнятими рішеннями адміністрацією лісгоспу по вирішенню виробничих, фінансово-економічних і соціальних питань повинні проводити керівники підрозділів, тобто лісничий ОСОБА_2 або голова цех кому профспілки ОСОБА_3 (т.1 а.с.44).

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 16.03.2023 року у справі №749/17/23, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.10.2023 року, позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення одноразової матеріальної допомоги при звільненні в зв`язку з виходом на пенсію задоволено. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу при звільненні в зв`язку з виходом на пенсію в сумі 49 518, 00 грн (т.1 а.с. 91-101, 102-114).

За змістом положень статей 116, 117 КЗпП України (в редакції на момент звільнення позивача), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності..

Відповідно до Закону України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19.07.2022, внесені зміни, в тому числі, і до норм КЗпП України: …16) текст статті 117 викладено в такій редакції: «У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті».

Вказаний Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли та існують після набрання ним чинності, зокрема з 19.07.2022 року.

Закон України №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.

Починаючи з 19.07.2022 ст.117 КЗпП України підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції, викладеній згідно із Законом № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», без можливості зменшення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у чинній її редакції час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає компенсації середнім заробітком, обмежений шістьма місяцями.

Одночасно, з 19.07.2022 ст.117 КЗпП України діє та підлягає застосуванню у редакції, викладеній згідно із Законом №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що спірний період стягнення середнього заробітку поділяється на дві частини:

1) з 17.09.2019 по 18.07.2022 (з моменту звільнення позивача і до набрання чинності Законом №2352-ІХ) за який підлягає застосуванню норма ст.117 КЗпП України в редакції, що діяла станом на день звільнення, з можливістю застосування принципу співмірності і зменшення такої виплати (з урахуванням позицій Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №761/9584/15), та вирішуючи питання щодо розміру суми компенсації середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у вказаний період, суд визнав за доцільне застосувати принцип співмірності, врахувати встановлений розмір заборгованості, характер цієї заборгованості, дії позивача та відповідача, суд визначив розмір відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплату у сумі 40 000,00 грн;

2) з 19.07.2022 по 13.11.2023 (з моменту набрання чинності Законом №2352-ІХ по день фактичного розрахунку), за який підлягає застосуванню норма ст.117 КЗпП України у редакції, викладеній згідно із Законом №2352-ІХ, яка обмежує строк виплати шістьма місяцями та з урахуванням положень Закону №2352-ІХ період, за який стягується середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні обмежується шістьма місяцями і становить з 19.07.2022 по 18.01.2023, тому за вказаний період підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 56 047,20 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, які узгоджуються з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на довільному тлумаченні правових норм, а тому не дають підстав для скасування осаржуваного рішення.

Керуюсь ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України - залишити без задоволення.

Рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: