КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 88-ц/824/14/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Скрипник О.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепа О.В., Мазурик О.Ф.

секретар - Черняк Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - Шильця Артема Руслановича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року,

встановив:

в грудні 2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 41 673 гривні 99 коп.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року позов було задоволено - стягнуто з відповідача на користь позивача 41 673 гривні 99 копійок та судовий збір в сумі 2 270 гривень.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було задоволено, рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено та стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 405 грн.

06 грудня 2023 року до суду надійшла заява, подана представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Шильцем А.Р. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року, в якій представник позивача просить скасувати постанову та ухвалити по справі нове судове рішення про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія дійшла висновку, що подана заява підлягає задоволенню з таких підстав.

За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Главою 3 Розділу V ЦПК України передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Згідно із частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Тобто нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В ч. 1 статті 424 ЦПК України закріплено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

2) з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили;

3) з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

В даному випадку заявником не пропущено строк для подання заяви про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за ново виявленими обставинами.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 726/938/18).

Як видно з матеріалів справи, 20 січня 2015 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено два договори банківського вкладу, а саме: договір-заяву № 300937/5990/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті, відповідно до умов якого відкрито депозитний рахунок та рахунок нарахованих відсотків. За умовами вказаного договору відповідач передала на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 7 000 дол. США строком до 20 серпня 2015 року. Також між відповідачем та банком було укладено договір - заяву №300937/5993/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний», відповідно до умов якого на депозит було передано грошові кошти в розмірі 7 000 дол. США.

17 вересня 2015 року Національним банком України прийнято рішення №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних, на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №171 від 17.09.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

25 листопада 2015 року відповідач, як вкладник АТ «Банк «Фінанси та Кредит», отримала гарантовану суму відшкодування коштів в розмірі 200 000 грн. за двома вкладами.

Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії було частково задоволено позов, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», яка виразилась у невключенні відомостей про вкладника ОСОБА_2 до переліку осіб, яким виплачується гарантована сума відшкодування. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування за вкладами у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На виконання вказаної постанови ОСОБА_2 01.11.2021 було виплачено суму вкладу в розмірі 158 325 грн. 14 коп., що підтверджується Витягом з Частини Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Витягом з Переліку виплачених відшкодувань станом на 07.12.2021 АТ «Банк «Фінанси і кредит».

Також у Витягу з Частини Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Витягом з Переліку виплачених відшкодувань станом на 07.12.2021 АТ «Банк «Фінанси і кредит» зазначено про виплату ОСОБА_1 відшкодування у розмірі 200 000 грн. 25.11.2015. Наведене свідчить про виплату ОСОБА_1 відшкодування у більшому розмірі, ніж розмір її вкладу.

За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача на його користь переплачену суму відшкодування в розмірі 41 673 грн. 93 коп., як безпідставно набуті кошти.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 41 673,99 грн. та судовий збір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було отримано гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000 грн., тоді як залишок коштів на депозитному вкладі становив 158 325, 14 грн. Отже безпідставно відповідач отримала грошові кошти в сумі 41 673, 99 грн., а тому вони мають бути стягнуті на користь позивача.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду - уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до положень частини першої статті 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Згідно зі статтею 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

07.12.2021 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк фінанси і кредит» Грошова С.О. повідомила, що станом на 17.09.2015 на рахунках, які були відкриті на ім`я ОСОБА_1 обліковувались наступні залишки коштів:

За договором №300937/5993/7-15, № рахунку 6004 еквівалент суми залишку на рахунку в сумі 158 326,01 грн., сума залишку у валюті вкладу - 7 225,14.

За договором №300937/5990/7-15, № рахунку НОМЕР_1 , еквівалент суми залишку на рахунку в сумі 158 325,14 грн., сума залишку у валюті вкладу - 7 225,10. Всього: 316 651, 15 грн., у валюті вкладу - 14 450, 24.

Доводи в обґрунтування позиції представника відповідача - ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування тільки за одним з депозитних договорів спростовується матеріалами справи.

У відповідь на звернення ОСОБА_4 від 11.12.2015 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з приводу виплати сум, які перевищують суму гарантованого відшкодування листом від 17.12.2015 було повідомлено, що їй виплачено суму гарантованого відшкодування в сумі 200 000 грн. за обома договорами: №300937/5990/7-15 від 20.01.2015 та №300937/5993/7-15 від 20.01.2015. Отже відповідач станом на грудень 2015 року зверталась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як вкладник за двома депозитними договорами.

Представник позивача - Шилець А.Р. подаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року посилався на лист від АТ «Сенс Банк», який надійшов після розгляду справи судом апеляційної інстанції - 08.11.2023, за підписом начальника управління оформлення пасивних операцій та звітності АТ «Сенс Банк». З вказаного листа слідує, що відповідач ОСОБА_4 отримала 25.11.2015 через касу відділення «Київське» АТ «Банк «Фінанси і кредит» гарантовану суму відшкодування - 200 000 грн. двома сумами: 158 325, 14 грн. та 41 674, 86 грн. відповідно до вимог Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів

Додана представником відповідача до апеляційної скарги світлокопія Заяви на видачу готівки від 25.11.2015 про отримання відшкодування в сумі 158 325, 14 грн., висновку суду першої інстанції не спростовує. Зазначена сума відшкодування відповідає залишку суми вкладу, яка обліковувалась на рахунку № НОМЕР_1 за договором №300937/5990/7-15, право вимоги за яким було відступлено ОСОБА_2 .

Таким чином, отримання відповідачем суми вкладу, право вимоги за яким було відступлено на користь ОСОБА_2 , свідчить про те, що вона отримала гарантовану суму відшкодування за обома депозитним вкладами в загальній сумі 200 000 грн.

Посилання апелянта на Виписку по особовому рахунку станом на 20.08.2015 також не спростовує висновку суду першої інстанції, оскільки зміна суми залишку відбулась через курсову різницю.

Посилання представника відповідача на відсутність первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували виплату ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 200 000 грн., є необґрунтованим та не може бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки згідно Акту №12 від 1805.2021 було знищено касові документи відділення «Київське» за 2015 рік.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, рішення було ухвалено судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 423, 429 ЦПК України, суд

постановив:

заяву представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Шильця Артема Руслановича задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів скасувати.

Прийняти по справі нову постанову наступного змісту.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір в сумі 5 675 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 17 квітня 2024 року.

Головуючий

Судді