Справа № 710/221/24
Провадження № 2/710/202/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Коханій О.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 50 409,03 грн, з яких 50 000,00 грн основного боргу, 200, 00 гривень - інфляційні втрати, 209,03 гривень - 3 % річних.

В обгрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що 21.09.2023 відповідач взяв в нього грошові кошти в сумі 50 000,00 гривень строком до 31.12.2023. На підтвердження коштів відповідачем було написано боргову розписку, в якій він підтвердив отримання грошових коштів. Станом на 19.02.2024 відповідач не повернув йому кошти. У зв`язку з чим, в нього виникла необхідність звернутися до суду із позовом про стягнення боргу з відповідача.

Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 23.02.2024 відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача, адвокат Коханій О.В., подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без їхньої участі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з розпискою від 21.09.2023 ,м. Черкаси, ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 50 000,00 гривень на особисті потреби. Зобов`язався повернути борг до 31.12.2023. Розписка складена в присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( а.с. 5).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей ( правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц від 16.01.2019 року).

Отже, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі договору позики.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За змістом розписки, підписаної ОСОБА_3 визначено, що відповідач взяв в борг від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 50 000,00 гривень та зобов`язався повернути всю суму до 31.12.2023. Позика безвідсоткова.

Факт підписання та складання наявної в матеріалах справи розписки саме відповідачем, ОСОБА_3 , не оспорювався.

Оскільки позивач надав до суду докази існування договору позики між ним та відповідачем, не повернення коштів у строк визначений договором, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення боргу підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 3 відсотків річних та інфляційних втрат.

У відповідності до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки інфляційні втрати та 3% річних нараховані за період з 31.12.2023 по 19.02.2024, з урахуванням наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних не підлягають задоволенню.

Щодо витрат на правову допомогу.

Нормами ч.ч.2,3,4статті 137ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті впорядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позовута (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані : копія ордеру серія СА №1077810 від 19.02.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення №07/2024, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 001106 від 15.03.2019, копію договору №07/2023 про надання правової допомоги, акт здачі-прийняття робіт ( надання послуг) №ОК-0000014, вартість яких складає 5000,00 гривень, рахунок-фактура №ОК-0000014 від 19.02.2024 на сплату 5000,00 гривень, прибутковий касовий ордер №14 від 19.02.2024 на суму 5000,00 гривень, квитанція до прибуткового касового ордеру №14 від 19.02.2024 про сплату 7500,00 гривень.

Указані докази витрат на правову допомогу є належними, відповідач заяви про неспівмірність заявленої суми витрат на правову допомогу або її зменшення до суду не подавав, а тому такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо судового збору.

Позивач відповідно до пенсійного посвідченням № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 , являється особою з інвалідністю 2 групи, тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Ураховуючи вищевикладене, витрати зі сплати судового збору на користь держави у розмірі 1211,20 грн (1% ціни позову складає 504,09 грн, проте мінімальний судовий збір за позови майнового характеру становить 1211,20 грн) підлягають стягненню з відповідача.

Ураховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, тому з нього підлягає стягненню у порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України, 50% судового збору, а інша частина судових витрат по сплаті судового збору залишається за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 546, 549, 611, 625, 626, 627, 628, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12,137,142, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у сумі 50 000,00 гривень за договором позики від 21.09.2023.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 19.04.2024.

Суддя О.В. Щербак