УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

15.04.2024

Справа № 522/5523/24

Провадження № 2/522/4291/24

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянув в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 .

Позивач просить суд:

1) встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2015 року по листопад 2022 року;

2) визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 ; 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0123, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_3 ) в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ; 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 ; 1/4 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0123, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на зареєстроване на праві приватної власнотсі за ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

- 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0123, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31).

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується такими нормами процесуального закону.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, заходи забезпечення цивільного позову мають вживатись виключно у двох випадках:

1) якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду,

2) з інших підстав, визначених законом.

При цьому, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом;

-ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову;

-запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

У той же час, доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача. Тобто, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.

Крім того, згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом спору є, зокрема, поділ майна, яке позивач вважає спільним майном подружжя сторін, та виділ їй у особисту приватну власність відповідної частки цього майна, а саме: 1/2 частини квартири, 1/4 частини житлового будинку та 1/4 частину земельної ділянки.

При цьому в заяві про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт все майно, яке вона вважає спільним майном подружжя, а саме на: квартиру, 1/2 частину житлового будинку, 1/2 частину земельної ділянки.

Враховуючи недотримання позивачем принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Ярема Х.С.