ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Суми

Справа №711/1526/23

Номер провадження 22-ц/816/683/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кучер Юлії Вікторівни

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 16 листопада 2023 року, у складі судді Гука Т.Р., ухвалене у м. Буринь, повний текст якого складено 20 листопада 2023 року,

у с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кучер Ю.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Позов мотивувала тим, що вона з 27.04.2012 р. по 13.02.2020 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який був розірваний 13.02.2020 р. рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2019 р. у справі № 711/865/19 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 31.01.2019 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На виконання вказаного вище рішення суду відкрито виконавче провадження №59166202 у Буринському районному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Відповідач надав державному виконавцю неправдиві відомості про доходи та працевлаштування, у зв`язку з чим відповідачу необхідний розмір сплати аліментів розраховувався як безробітному, виходячи із розміру середньої заробітної плати для даної місцевості, проте насправді відповідач працює за контрактами із іноземним судновласником (Wilson Shipowning AS, Королівство Норвегія) на іноземних суднах, та отримує високу заробітну плату.

ОСОБА_1 у 2019 році звернулась до суду с позовом про зміну способу стягнення аліментів та просила стягувати їх в твердій грошовій сумі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.02.2020 р. у справі № 711/7073/19 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вирішено змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 та стягнуто зі ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідач працює за контрактами з іноземним судновласником (Wilson Shipowning AS. Королівство Норвегія) на іноземних суднах та згідно банківських виписок ПАТ «Акціонерний банк «Південний» відповідач у 2019 році отримав таку заробітну плату: 26.02.2019 р. - 1209,87 дол. США (еквівалентно 32654,39 грн.); 27.03.2019 р. - 1845,73 дол. США (еквівалентно 49797, 79 грн.); 02.05.2019 р. - 1800,10 дол. США (еквівалентно 47684,65 грн.); 29.05.2019 р. - 1800,10 дол. США (еквівалентно 47522,64 грн.); 01.07.2019 р. -1856,99 дол. США (еквівалентно 48597,43 грн.); 31.10.2019 р. -256,91 дол. США (еквівалентно 6420,18 грн.), а всього отримав заробітну плату за 6 місяців 232677,08 грн, а 4 місяці не працював (січень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року).

Таким чином, вищевказаним рішенням суду встановлено, що відповідач мав дохід у 2019 році та встановлено розмір вказаного доходу. Однак, у зв`язку з тим, що відповідачем було приховано дану інформацію державним виконавцем нараховувалися аліменти виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а не з реального заробітку.

14.12.2020 р. позивачка звернулася із заявою до Буринського районного відділу ДВС, в якій зазначила вказані вище обставини та просила перерахувати заборгованість зі сплати аліментів за період з лютого по червень 2019 року, оскільки за вказаний період аліментів з відповідача стягнуто на 64 418, 97 грн. менше, ніж 1/3 частка його доходів.

Згідно відповіді Буринського районного відділу ДВС, з 21.05.2019 р. на виконанні перебувало виконавче провадження № 59166202 з примусового виконання виконавчого листа № 711/865/19, про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Оскільки боржник не працевлаштований, державним виконавцем нараховано заборгованість по аліментам виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. На підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/7073/19 від 19.02.2020 р., з 29.04.2020 р. виконавче провадження № 59166202 завершено. На виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 62042521 з примусового виконання виконавчого листа № 711/7073/19, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3000,00 грн на кожну дитину.

У зв`язку з тим, що у позасудовому порядку позивачка була позбавлена можливості стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів за період з лютого по червень 2019 року у ВП № 59166202, вона звернулась до суду з позовом про стягнення вказаної вище заборгованості по сплаті аліментів.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2021 р. у справі №711/4912/20 у задоволенні позову відмовлено. Разом з тим, вказаним рішенням суду встановлено, що відповідач працював за контрактом з іноземним судновласником і отримував заробітну плату, розмір якої також встановлений рішенням суду в справі 711/7073/19, тому відповідно розмір аліментів, які він зобов`язаний був сплачувати в даний період не повинен був визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Вона просила стягнути на її користь заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 64418, 97 грн, як різницю між фактично сплаченою сумою коштів з лютого по червень 2019 року в розмірі 13830 грн та 1/3 частиною доходів відповідача за вказаний період. Проте, надана державним виконавцем довідка містила лише розмір сплачених аліментів без зазначення періоду, за який вони сплачені та без зазначення інформації про наявність та сплату заборгованості по аліментах за вказаний період, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості встановити розмір заборгованості, що підлягає стягненню.

Згідно відповіді Буринського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), виконавчий лист №711/865/19 Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.05.2019 р. надійшов на виконання до відділу 21.05.2019 року. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59166202. На день відкриття виконавчого провадження заборгованість по аліментам становила 7903, 00 грн. За час перебування виконавчого документа на виконанні загальна сума сплачених аліментів становила 35725,00 грн. 29.04.2020 р. на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси виконавче провадження № 591662002 було завершено, заборгованість по виконавчому провадженню була відсутня.

Відповідно до розрахунку, розмір аліментів ОСОБА_2 визначався відповідно до розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості, а тому за січень 2019 р. він мав сплатити - 67 грн, за лютий 2019 р. - 2067 грн., за березень 2019 р. - 2067 грн, за квітень 2019 р. - 2207 грн, за травень 2019 р. - 2207 грн., за червень 2019 р. - 2207 грн, за липень 2019 р. - 2276 грн., за серпень 2019 р. - 2276 грн, за вересень 2019 р. - 2276 грн, за жовтень 2019 р. - 2365 грн, за листопад 2019 р. -2365 грн, за грудень 2019 р. - 6 2365 грн, за січень 2020 р. - 2411 грн, за лютий 2020 р. -2411 грн, за березень 2020 р. - 2411 грн, за квітень 2020 р. - 2473 грн.

ОСОБА_2 сплачено в січні 2019 р. -0 грн, в лютому 2019 р. -0 грн, в березні 2019 р. - 0 грн., в квітні 2019 р. -0 грн., в травні 2019 р. -0 грн., в червні 2019 р. - 0 грн., в липні 2019 р. - 16030 грн, в серпні 2019 р. - 2200 грн, у вересні 2019 р. -0 грн, в жовтні 2019 р. -4400 грн, в листопаді 2019 р. -2179 грн, в грудні 2019 р. - 2179 грн, в січні 2020 р. - 2179 грн, в лютому 2020 р. - 2179 грн, в березні 2020 р. - 2200 грн, в квітні 2020 р. - 2179 грн. Загальна суму сплачених аліментів з січня 2019 по квітень 2020 р. включно становить 35725,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.02.2020 року у справі №71 1/7073/19 (з врахуванням ухвали про виправлення описки) встановлено, що відповідач у 2019 році отримав заробітну плату за 6 місяців 232677 грн. 08 коп., а 4 місяці не працював (січень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року). Вказаним рішенням суду не встановлено розмір доходу відповідача з листопада 2019 року до квітня 2020 року.

Проте, встановлений рішенням суду розмір доходу відповідача за 2019 рік вказує на те, що розмір його заробітку значно перевищував розмір середньої заробітної плати працівника місцевості за місцем виконання рішення суду, що вказує на наявність заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 працював за контрактом з іноземним судновласником (Wilson Shipownsng AS, королівство Норвегія) і отримував заробітну плату, розмір якої за період з січня 2019 по жовтень 2019 встановлений рішеннями суду, тому відповідно розмір аліментів, які він зобов`язаний був сплачувати в даний період не повинен був визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Виконавче провадження ВП № 59166202 завершено, а тому в позасудовому порядку вона позбавлена можливості стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2019 р. по квітень 2020 р. у ВП № 59166202.

Враховуючи викладене вище (з уточненням позовних вимог) просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2019 року по квітень 2020 року в розмірі, що становить різницю між сплаченим розміром аліментів та 1/3 частиною доходів ОСОБА_2 у вказаний період у розмірі 59304, 05 грн.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 16 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кучер Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з покладанням судових витрат на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач ОСОБА_2 працював за контрактами в іноземних компаніях і одержував заробітну плату тільки за кордоном, тому розмір аліментів, які він зобов`язаний був сплачувати не повинен був визначатися, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Вважає, що є наявні підстави для стягнення з відповідача на користь апелянта заборгованості зі сплати аліментів за період за січень 2019 року та з липня 2019 року по квітень 2020 року, яка є різницею між фактично сплаченим розміром аліментів та 1/3 частиною отриманих відповідачем доходів за вказаний період в розмірі 59304,05 грн.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с.10,11).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2019 року у справі №711/865/19 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання вказаних неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 31.01.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вказане рішення було звернуто до примусового виконання. Виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/865/19 від 07.05.2019 року перебував на виконанні в Буринському районному відділі ДВС ГТУЮ у Сумській області.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.02.2020 року у справі №711/7073/19 змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Відкликано виконавчий лист з Буринського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного територіального управління юстиції м. Суми по справі №711/865/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину) до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.17-19).

Даним рішенням з врахуванням ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2020 р. у справі №711/7073/19 про виправлення описки встановлено, що відповідач працює за контрактами з іноземним судновласником (Wilson Shipownsng AS, королівство Норвегія) на іноземних суднах та згідно банківських виписок ПАТ «Акціонерней банк» Південний», відповідач у 2019 році отримав таку заробітну плату : 26.02.2019 р. - 1209,87 дол. США (еквівалентно 32654,39 грн.), 27.03.2019 р. - 1845,73 дол. США (еквівалентно 49797,79); 02.05.2019 р. - 1800,10 дол. США (еквівалентно 47684,65 грн.); 29.05.2019 р. 1800,10 дол. США (еквівалентно 47522,64 грн.), 01.07.2019 р. - 1856,99 дол. США еквівалентно 48597,43 грн.); 31.10.2019 р. - 256,91 дол. США (еквівалентно 6420,18 грн ) отримав заробітну плату за 6 місяців 232677,08 грн, а 4 місяці не працював.

14.12.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Буринського районного відділу ДВС із заявою, в якій зазначила розмір та джерело доходу ОСОБА_2 , встановлений рішенням суду, та просила перерахувати заборгованість зі сплати аліментів за період з лютого 2019 року по червень 2019 року, вважаючи що за вказаний період аліменти з відповідача стягнуто на 64 418, 97 грн. менше, ніж 1/3 частка його доходів (а.с. 24, 25).

На вказану заяву позивачка отримала письмову відповідь Буринського районного відділу ДВС, згідно якої з 21.05.2019 р. на виконанні перебувало виконавче провадження №59166202 з примусового виконання виконавчого листа № 711/865/19, про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Оскільки боржник не працевлаштований, державним виконавцем нараховано заборгованість по аліментам виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. На підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/7073/19 від 19.02.2020 р., з 29.04.2020 р. виконавче провадження № 59166202 завершено. Здійснення перерахунку розміру сплачених аліментів проводиться лише у відкритому виконавчому провадженні. На виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №62042521 з примусового виконання виконавчого листа №711/7073/19, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3000,00 грн. на кожну дитину. Заборгованість по аліментам станом на 01.12.2020 року відсутня (а.с. 26-28).

Отримавши відмову державного виконавця у перерахунку розміру заборгованості по аліментах, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення вказаної вище заборгованості по сплаті аліментів. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2021 р. у справі № 711/4912/20 в задоволенні позову відмовлено, оскільки, надана державним виконавцем довідка містила лише розмір сплачених аліментів без зазначення періоду, за який вони сплачені та без зазначення інформації про наявність та сплату заборгованості по аліментах за вказаний період, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості встановити розмір заборгованості, що підлягає стягненню (а.с. 20-23).

Із розрахунку державного виконавця від 27.12.2022 року вбачається, що розмір аліментів ОСОБА_2 за 2019-2020 роки визначався, виходячи із середньостатистичної заробітної плати працівника по Буринському району та на момент закриття виконавчого провадження 29.04.2020 р. заборгованість по аліментах була відсутня (а.с. 29-30).

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є моряком, що пітверджується копіями послужної книжки моряка та свідоцтва фахівця Матроса першого класу (а.с. 13-14).

Із виписок по рахунках ОСОБА_2 у АБ "Південний", які були витребувані судом у даній справі, вбачається, що в період з 01.07.2023 року по 30.04.2020 року на рахунки відповідача неодноразово надходили кошти від Wilson Ship Manageme WILSON BREMEN, зокрема: 01.07.2019 року 1856,99 дол. США, 31.10.2019 року 256,91 дол. США, 27.11.2019 року 1905,42 дол. США, 24.12.2019 року 1800,10 дол. США, 30.01.2020 року 1835,87 дол. США, 27.02.2020 року 1835,87 дол. США, 30.03.2020 року 375,49 дол. США (а.с. 155, 157).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 працював за контрактами в іноземних компаніях і одержував заробітну плату тільки за кордоном, тому відповідно до пункту 10 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26.02.1993 року № 146, розмір аліментів мав нараховуватись із 100 відсотків заробітної плати, яку платник аліментів одержував до укладення контракту, або виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від`їзду, або з п`ятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків. Однак, доказів розміру заробітної плати, яку ОСОБА_7 одержував до укладення контракту, або за останній місяць роботи на момент від`їзду, позивачкою суду не надано, а розмір аліментів, які нараховувались останньому державним виконавцем, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, та сплачувались відповідачем є значно більшим за п`ятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків, тому підстав для стягнення з відповідача заборгованості по аліментах відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 195 СК України визначений наступний порядок визначення заборгованості за аліментами. Зокрема, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Статтею 81 СК України, визначено, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Відповідно до п. 10 вказаного Переліку (в редакції чинній на час нарахування аліментів за спірний період) з осіб, які працюють за контрактами в іноземних компаніях і одержують заробітну плату тільки за кордоном, аліменти утримуються із 100 відсотків заробітної плати, яку платник аліментів одержував до укладення контракту, або виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від`їзду, або з п`ятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків.

Згідно офіційних даних ОСОБА_2 , будучи моряком, працював у 2019 та 2020 роках за контрактами в іноземних компаніях і одержував заробітну плату тільки за кордоном. Поряд з цим, доказів розміру заробітної плати, яку останній отримував до укладення контракту, або за останній місяць до виїзду за кордон, позивачкою не надано.

З урахуванням викладеного, немає законних підстав при нарахуванні аліментів у даній справи брати до уваги доходи, отримані відповідачем за кордоном, а тому суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по аліментах. Аліменти відповідачу у спірний період обраховувалися відповідно до вимог діючої на той час редакції п. 10 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. З таким розміром аліментів позивач погоджувалася. Розмір доходів, про які зазначає позивач, були враховані при визначенні іншого способу стягнення аліментів за позовом останньої.

Крім того, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кучер Юлії Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов