Справа №498/1934/23
Провадження по справі №2/498/86/24
17 квітня 2024 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Чернецької Н.С.,
за участю секретаря судового засідання - Поліщук А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Велика Михайлівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
19 грудня 2023 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №05.08.2019-100001932 від 05.08.2019 року у розмірі 7120,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05.08.2019-100001932. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі -4000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 05.08.2019 року строком на 14 днів. Відповідач ОСОБА_1 05.08.2019 року електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення кредитного договору ( оферти), заявку на отримання кредиту, отже підтверджено укладання кредитного договору та отримання на свій рахунок коштів у розмірі 4000,00 грн., а отже акцентовано умови договору. Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Період користування ставкою «економ» - період фактичного користування кредитом протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «економ» який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів нарахованих на дату платежу та закінчується через 14 днів. Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 відсотки за 1 день користування кредитом, яка застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Згідно п. 1.1. договору: за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 12. встановлено, що кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи пере кредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.2.1 Договору: кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Відповідно до договору від 05.08.2019 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 14 днів, відповідач ОСОБА_1 05.08.2019 року отримав кредитні кошти у розмірі 4000,00 грн. Отже ТОВ «Споживчий цент» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку з чим станом на дату подачі позову утворилась заборгованість у розмірі 7120,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн., по процентам в розмір 1120,00 грн., та штрафними санкціями у розмірі 2 000,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ « Споживчий центр».
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в позовній заяві просить про розгляд справи у відсутності представника, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, заяв, клопотань не надав.
Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що 05.08.2019 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05.08.2019-100001932, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 4000 грн., на строк 14 днів, зі сплатою відсотків.
Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору вищезазначений кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті Кредитора заявка, сформована на сайті Кредитора після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитора, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Відповідачем ОСОБА_1 05.08.2019 року електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4000,00 грн., а отже акцептовано умови договору.
Згідно квитанції від 05.08.2019 року ТОВ «Споживчий центр» успішно провели платіж в системі. Деталі операції: номер в системі FONDY: №158936552; дата проведення платежу: 05.08.2019; сума платежу: 4000,00 UAH; Платіжний метод: MasterCard; статус платежу: успішно; номер карти: НОМЕР_1 .
Як встановлено судом, що ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №05.08.2019-100001932 від 05.08.2019 року, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 7120,00 грн. з яких: тіло кредиту - 4000 грн., відсотки - 1120,00 грн., штрафні санкції 2000,00 грн.
Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно положень ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. ст. 526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Також,статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №05.08.2019-100001932 від 05.08.2019 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно статті 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України - у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до наведені норми права, суд вважає достовірно встановленим існування обов`язку відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача внаслідок невиконання відповідачем даного обов`язку таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16, 1048-1049 ЦК України, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення заборгованості по тілу кредиту є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Щодо позовної вимоги представника позивача стосовно стягнення штрафу за невиконання кредитного договору №05.08.2019-100001932 від 05.08.2019 року.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України -у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Представником позивача до позову не додано розрахунку та доказів, що штраф нарахований за неналежне виконання зобов`язань за договором, що мало місце до періоду дії воєнного стану, тому вимога в частині стягнення штрафу з ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати по справі, які складаються із сплаченого позивачем судового збору, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - у розмірі 1543,80 грн.
Керуючись ст. ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054, п. 18, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст. ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст.6-13,19,76-81,89, 95,141,247,258-259,263-265,288 ЦПК України, суд
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Н.С. Чернецька