Провадження № 2-н/337/222/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Котляр А.М., розглянувши заяву заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту електричну енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2024 ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту електричну енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 48 033,85 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

В заяві про видачу судового наказу боржником зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді на запит управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-07/6/1922 від 25.03.2024, за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою, зазначеною в заяві, а саме: АДРЕСА_1 , з 25.12.2007 по теперішній час.

Проте, в прохальній частині заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Враховуючи суперечливість наданих заявником суду відомостей щодо боржника за заявою про видачу судового наказу, суддя виходить з неможливості розгляду цієї заяви в порядку наказного провадження.

Частиною 2 ст. 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

На підставі ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту електричну енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: А.М. Котляр