САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/6029/23
УХВАЛА

03 квітня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Мовшовичі Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

21 лютого 2024 року від представника від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 надійшли заперечення проти встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив закрити провадження у даній справі. В обґрунтування вищезазначеного вказав, що за результатами розгляду заяви у праві, в ОСОБА_1 може виникнути право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти, позбавивши при цьому права його та інші наслідки. Наведене свідчить про наявність спору про право. Заява ОСОБА_1 з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. У дійсності, між ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_1 виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а тому не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення заяви про закриття провадження у справі.

Представник Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши заявника та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Крім цього, заявник зазначає, що встановлення факту однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 їй необхідне для отримання соціального захисту членів сімей загиблих (зниклих безвісти захисників України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), тобто спір між заявницею та військовою частиною НОМЕР_1 відсутній.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 зазначено наступне: «Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України».

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що заява представника заінтересованої особи про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 261, 293, 294, 315, 353-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника заінтересованої особи про закриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Румянцев