Справа № 646/268/24
№ провадження 2/646/219/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2024 року м.Харків
Червнозаводський районний суд м. Харкова у складі:
судді Литвинова А.В.,
за участі секретаря Афоніної А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
ОСОБА_1 (далі: позивач) звернулася до суду з позовом, направленим поштою, до ОСОБА_2 (далі: відповідач), про стягнення боргу за договорами позики у сумі 26 6000,00 грн., а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 взяла у борг, відповідно до двох розписок, двічі по шість тисяч гривень у ОСОБА_4 , а разом 12 (дванадцять тисяч) гривень. 07.04.2016 року між ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договори відступлення прав вимоги (цесії). В порядку та на умовах, визначених Договорами, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій: набуває право вимоги, належне ОСОБА_5 , і стає кредитором за борговими розписками 29.07.2015 року, які написані власноручно ОСОБА_2 , , а також права, які забезпечують виконання зобов?язань та інші права, пов?язані із правами вимоги по зазначених договорах, у тому числі, у повному обсязі.
05 серпня 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала від ОСОБА_4 суму у розмірі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень 00 коп., зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 05 жовтня 2018 року у місті Харкові. Таким чином позикодавець свої зобов?язання за Договором позики виконав.Відповідно до п.1. Договору позики від 05.08.2015 року строк виконання зобов`язання був визначений як 05 жовтня 2018 року.
Своїх зобов?язань за договором позики відповідач ОСОБА_2 не виконувала, а саме не сплачувала проценти за вказаним вище договором позики, а також не повернула суму основного зобов`язання у вказаний строк.
Пунктом 7 Договору позики встановлено за порушення будь-якого зобов`язання штраф на користь позикодавця розміром 100% від суми визначеної у пункт 1 Договору, який становить 52 000,00 грн.
У випадку порушення Позичальником умов Договору, Позичальник зобов`язаний достроково виконати усі свої зобов`язання в тому числі стягнути заборгованість за тілом Договору позики, а саме 52 000, 00 грн. Також 05.10.2018 року сплинув строк виконання основного зобов?язання, який був встановлений п.1. Договору позики від 05.08.2015 року. На користь Позивача підлягає стягненню 104 000,00 грн. з яких: ??52 000,00 грн в якості основної суми боргу (тіло позики); ??52 000,00 грн штраф за порушення зобов`язань за Договором позики.
07.04.2016 року між ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії). В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне ОСОБА_5 , і стає кредитором за договором позики від 05.08.2015 року, який було укладено позичальником ОСОБА_2 , а також права, які забезпечують виконання зобов?язань та інші права, пов?язані із правами вимоги по зазначених договорах, у тому числі, у повному обсязі.
02 вересня 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, надалі - Договір позики, відповідно до якого остання отримала від ОСОБА_4 суму у розмірі 75 000,00 (сімдесят п?ять тисяч) гривень 00 коп. зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 02 листопада 2018 року у місті Харкові. Таким чином позикодавець свої зобов?язання за Договором позики виконав. Відповідно до п.1. Договору позики від 02.09.2015 року строк виконання зобов`язання був визначений як 02 листопада 2018 року. Своїх зобов?язань за договором позики відповідач ОСОБА_2 не виконувала, а саме не сплачувала проценти за вказаним вище договором позики, а також не повернула суму основного зобов`язання у вказаний строк.
Пунктом 7 Договору позики встановлено за порушення будь-якого зобов`язання штраф на користь позикодавця розміром 100% від суми визначеної у пункті 1 Договору, який становить 75 000,00 грн.
У випадку порушення Позичальником умов Договору, Позичальник зобов`язаний достроково виконати усі свої зобов?язання в тому числі стягнути заборгованість за тілом Договору позики, а саме 75 000, 00 грн. Також 02.11.2018 року сплинув строк виконання основного зобов`язання, який був встановлений п.1. Договору позики 02.09.2015 року. На користь Позивача підлягає стягненню 150 000,00 грн. з яких: ??75 000,00 грн в якості основної суми боргу (тіло позики); ??75 000,00 грн штраф за порушення зобов`язань за Договором позики.
07.04.2016 року між ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії). В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне ОСОБА_5 , і стає кредитором за договором позики від 02.09.2015 року, який було укладено позичальником ОСОБА_2 , а також права, які забезпечують виконання зобов?язань та інші права, пов?язані із правами вимоги по зазначених договорах, у тому числі, у повному обсязі.
Таким чином грошова сума заборгованості ОСОБА_2 за двома борговими розписками від 29.07.2015 року, договором позики від 02.08.2015 року, договором позики від 02.09.2015 року відповідно до чотирьох договорів цесії від 07.04.2016 року становить: 266 000,00 грн, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
До судового засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду сторони не з`явилися, позивач ОСОБА_1 та третя особа: ОСОБА_3 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач причину неявки не повідомила.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладено справи судом не встановлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини:
29 липня 2015 року ОСОБА_2 взяла у борг, відповідно до двох розписок, двічі по шість тисяч гривень у ОСОБА_4 , а разом 12 (дванадцять тисяч) гривень. 07.04.2016 року між ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договори відступлення прав вимоги (цесії). В порядку та на умовах, визначених Договорами, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій: набуває право вимоги, належне ОСОБА_5 , і стає кредитором за борговими розписками 29.07.2015 року, які написані власноручно ОСОБА_2 .
05 серпня 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала від ОСОБА_4 суму у розмірі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень 00 коп., зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 05 жовтня 2018 року у місті Харкові. Своїх зобов?язань за договором позики відповідач ОСОБА_2 не виконала.
Відповідно до п. 7 Договору позики встановлено за порушення будь-якого зобов`язання штраф на користь позикодавця розміром 100% від суми визначеної у пункт 1 Договору, який становить 52 000,00 грн.
У випадку порушення Позичальником умов Договору, Позичальник зобов`язаний достроково виконати усі свої зобов`язання в тому числі стягнути заборгованість за тілом Договору позики, а саме 52 000, 00 грн. Також 05.10.2018 року сплинув строк виконання основного зобов?язання, який був встановлений п.1. Договору позики від 05.08.2015 року.
07.04.2016 року між ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії). Відповідно до якого ОСОБА_6 набуває право вимоги, належне ОСОБА_5 , і стає кредитором за договором позики від 05.08.2015 року, який було укладено позичальником ОСОБА_2 , а також права, які забезпечують виконання зобов?язань та інші права, пов?язані із правами вимоги по зазначених договорах, у тому числі, у повному обсязі.
02 вересня 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, надалі - Договір позики, відповідно до якого остання отримала від ОСОБА_4 суму у розмірі 75 000,00 (сімдесят п?ять тисяч) гривень 00 коп. зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 02 листопада 2018 року у місті Харкові. Своїх зобов?язань за договором позики відповідач ОСОБА_2 не виконала. Згідно пункту 7 Договору позики встановлено за порушення будь-якого зобов`язання штраф на користь позикодавця розміром 100% від суми визначеної у пункті 1 Договору, який становить 75 000,00 грн.
У випадку порушення Позичальником умов Договору, Позичальник зобов`язаний достроково виконати усі свої зобов?язання в тому числі стягнути заборгованість за тілом Договору позики, а саме 75 000, 00 грн. Також 02.11.2018 року сплинув строк виконання основного зобов`язання, який був встановлений п.1. Договору позики 02.09.2015 року. На користь Позивача підлягає стягненню 150 000,00 грн. з яких: ??75 000,00 грн в якості основної суми боргу (тіло позики); ??75 000,00 грн штраф за порушення зобов`язань за Договором позики.
07.04.2016 року між ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії). Відовідно до якого ОСОБА_6 набуває право вимоги, належне ОСОБА_5 , і стає кредитором за договором позики від 02.09.2015 року, який було укладено позичальником ОСОБА_2 , а також права, які забезпечують виконання зобов?язань та інші права, пов?язані із правами вимоги по зазначених договорах, у тому числі, у повному обсязі.
В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо повернення відповідачем грошових коштів за вказаним договором позики.
Згідно зіст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 08 липня 2019 року по справі № 524/4946/16-ц, договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей1046,1047 ЦК Українисуд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики на підставі боргової розписки від 12 листопада 2018 року. Дійсність даного договору не викликає сумніву. Договором позики від 06.01.2020 встановлений строк виконання зобов`язання - до 05.05.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів.
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом.
Главою 50 ЦК України передбачений перелік підстав припинення зобов`язань, у тому числі виконання зобов`язання, проведеного належним чином.
Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Жодних доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань за двома борговими розписками від 29.07.2015 року, договором позики від 02.08.2015 року, договором позики від 02.09.2015 року, в тому числі розписок або квитанцій про грошові перекази коштів, відповідач в ході судового розгляду не надала.
Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 3ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених речовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківських рахунок.
В ході судового розгляду судом не встановлено наявність у відповідача будь-яких перешкод для повернення суми боргу за договором позики, а також щодо відмови позивачем прийняти виконання зобов`язання за договором позики.
Отже, у зв`язку з відсутністю доказів виконання відповідачем грошових зобов` язань за двома борговими розписками від 29.07.2015 року, договором позики від 02.08.2015 року, договором позики від 02.09.2015 року, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача суми грошового зобов`язання за зазначеним договором у повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2660 (дві тисячі шістсот шістдесят) гривень.
Керуючись статями 2, 4, 5, 12, 76,141, 164, 206,263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за за двома борговими розписками від 29.07.2015 року, договором позики від 02.08.2015 року, договором позики від 02.09.2015 року відповідно до чотирьох договорів цесії від 07.04.2016 року у розмірі 266 000,00 грн (двісті шістдесят шість тисяч) гривень
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 2660 (дві тисячі шістсот шістдесят) гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

третя особа: ОСОБА_7 РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Литвинов