КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/621/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
16 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Приходька К.П.,
суддів Журби С.О., Писаної Т.О.
за участю секретаря: Миголь А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на спадкове майно, -
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з ОСОБА_3 з березня 2015 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на садовий будинок площею 127.8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Зазначене рішення ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням порушено його права та законні інтереси оскаржив в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційне провадження в частині оскарження рішення суду першої інстанції щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу закрито.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 20130 грн.

19 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що в апеляційній скарзі він наводив попередній розрахунок судових витрат та зазначав, що вартість послуг адвоката у даній справі на стадії апеляційного провадження складає 20000 грн.

В судових дебатах ним зверталась увага суду та учасників розгляду, що він має намір заявити про стягнення судових витрат із позивача та надати відповідні докази у встановлений процесуальним законом строк, оскільки, зокрема, акт наданих послуг підписується сторонами після завершення надання послуг, а тому не міг бути поданий до дня судового засідання 12 березня 2024 року.

Вказує, що 14 березня 2024 року між ним та ОСОБА_1 без зауважень складено акт приймання-передачі наданих послуг із переліком послуг, що надані ОСОБА_1 на стадії апеляційного провадження.

Зазначає, що вартість наданих послуг відповідно до умов договору є фіксованим, тобто не залежить від обсягу наданих послуг, витраченого часу та інших обставин, що враховуються при погодинній оплаті.

Просив суд, ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 20000 грн.

На вказану заяву ОСОБА_2 подала заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що згідно доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення документів, то відсутні докази оплати роботи адвоката - квитанції, платіжні доручення, розписки.

Таким чином, суду не надано належних доказів підтверджуючих витрати на оплату витрат на правову допомогу, що, на її думку, є підставою для відмови у стягненні заявлених витрат на правову допомогу.

Крім того, адвокат Кузьмін Д.Л. взяв участь в одному судовому засіданні і виготовив два процесуальні документи, тому розмір правової допомоги не є співмірним обсягу наданої правової допомоги.

Просила суд, відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу адвоката Кузьміна Д.Л.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією.

Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

При перегляді справи в апеляційному порядку, першою заявою по суті спору, була апеляційна скарга ОСОБА_1 від 15 грудня 2024 року (а.с. 126-208, Т. 1), яка містила попередній (орієнтовний) розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 попередньо визначив вартість послуг адвоката на стадії апеляційного провадження складає 20000 грн, що включають в себе надання консультацій, збір доказів, направлення адвокатських запитів, формування правової позиції по справі та пов`язані із цим роботи, складання апеляційної скарги, за необхідності складання відповіді на відзив, інших заяв по суті справи та процесуальних документів, участь в судових засіданнях та ін.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь з відповідачки20000 грн витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що визначений ОСОБА_1 розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, є завищеним, з огляду на наступне.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15 вересня 2021 року у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.

Проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також застосувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 20000 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційної скарги відповідача судом апеляційної інстанції.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо (постанова Верховного Суду від 01 вересня 2022 року №640/16093/21).

За вказаних обставин та з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатом, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі - 10000 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 268, 270, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 18 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба