Справа № 450/4288/23 Провадження № 2/450/241/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

27 березня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикій О. Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2023 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83,2 кв.м. та паркомісце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 17, 9 кв. м.; в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя визнати за позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83, 2 кв. м., та частину паркомісця АДРЕСА_3 , загальною площею 17, 9 кв. м., припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на належну позивачці частку у майні; стягнути з відповідача на користь позивача усі понесені судові витрати у справі.

06.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

29.11.2023 року представником ОСОБА_3 адвокатом Сталевич Галиною Олександрівною було подано на адресу суду зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, яка 11.03.2024 року у підготовчому судовому засіданні була прийнята до розгляду.

11.03.2024 року представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним адвокат Сталевич Г. О. подала на адресу суду клопотання, в якому просить цивільну справу передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Мостиського районного суду Львівської області, оскільки об`єкти нерухомості, які є спільним майном подружжя та поділ яких є предметом первісного та зустрічного позовів у справі, знаходяться на території Яворівського району Львівської області (колишній Мостиський район).

В підготовче судове засідання 27.03.2024 року позивач та первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом та її представник не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будучи належним чином повідомленими про місце та час судового розгляду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що первісну та зустрічну позовні заяви необхідно передати на розгляд іншому суду за підсудністю, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Як вбачається зі змісту зустрічних позовних вимог, ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві просить визнати за ним право власності на: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (загальна площа приміщень становить 66.10 кв.м., житлова-32.00 кв.м.) по АДРЕСА_4 ; 1/2 частини земельної ділянки ( кадастровий номер :12:005:0001, площею 0.25 га; 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0197, площею 2.3104 га; 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0162, площа 0.5938 га.

При цьому, ОСОБА_1 у первісній позовній заяві просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83,2 кв.м. та паркомісце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 17, 9 кв. м.; в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя визнати за позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83, 2 кв. м., та частину паркомісця АДРЕСА_3 , загальною площею 17, 9 кв. м., припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на належну позивачці частку у майні.

Судом встановлено, що об`єкти нерухомого майна, визнання права власності на які є предметом зустрічного позову, у вартісному співвідношенні переважають об`єкти нерухомого майна, визнання права власності на які є предметом первісного позову.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст.181ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у Постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №461/6956/17 вказав, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями статті 181ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Відповідно до п. 3-1 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом пред`явлено позов про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться в Мостиському районі Львівської області, для якого положеннями ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, тобто за місцем знаходження майна або його основної частини. Нерухоме майно знаходиться на території, що відноситься до юрисдикції Мостиського районного суду Львівської області, тому, дана справа підлягає передачі за підсудністю до Мостиського районного суду Львівської області.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи те що, справа не відноситься до територіальної юрисдикції Пустомитівського районного суду Львівської області, а за правилами виключної підсудності її необхідно надіслати за підсудністю до Мостиського районного суду Львівської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 187, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

цивільну справу № 450/4288/23, провадження № 2/450/1543/23 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя надіслати за підсудністю до Мостиського районного суду Львівської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. І. Мельничук