Справа № 214/6034/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа державний нотаріус Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник Олена Віталіївна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визначити частку ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в приватній спільній сумісній власності у вигляді квартири АДРЕСА_1 , як 1/3 частку, а також визнати за ним право власності на 1/3 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті його сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно Свідоцтва про право власності від 29.04.1994 року, позивачу, його дружині ОСОБА_4 та їх сину ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя 1/3 частки вказаної квартири. З метою прийняття вказаної спадщини після смерті сина, позивач звернувся Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову через неможливість встановлення кола спадкоємців та для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутись до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, але матеріали справи містять надану нею письмову заяву, в якій представник просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуду суду.

Третя особа про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, а також надала копію спадкової справи, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, як убачається з матеріалів справи, позивач та ОСОБА_4 , які згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 з 27 жовтня 1965 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 29.04.1994 року, позивачу ОСОБА_1 , його дружині ОСОБА_4 та їх сину ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 .

Отже, розглядаючи вимоги про визначення частки ОСОБА_3 у вказаній квартирі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

У зв`язку із тим, що судом не встановлено наявності ніякої домовленості між співвласниками вказаної квартири про інший розмір часток у спільній сумісній власності, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/3 її частки, а відтак позовна вимога щодо визначення частки ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності у вигляді вказаної вище квартири, як 1/3 її частки, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на 1/3 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті його сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Улан-Уде Республіки Бурятії Російської Федерації.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя 1/3 частки зазначеної вище квартири.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, будучи спадкоємцем першої черги після смерті сина, 17 лютого 2021 року звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті, повідомивши при цьому, що крім нього, іншими спадкоємцями за законом є мати померлого дружина позивача ОСОБА_4 , яка надала до нотаріальної контори заяву про відмову від належної їй частки у спадщині за законом після смерті сина на користь його батька, тобто позивача у цій справі, дружина померлого ОСОБА_5 та діти померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

03 квітня 2023 року державний нотаріус Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. постановила постанову про відмову позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаяк ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини проживав за адресою: АДРЕСА_3 та був громадянином Російської Федерації, у зв`язку з чим відповідно до ст. 5 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року та протоколів до неї від 26.03.1997 року, нотаріусом було направлено запит №737/02-14 від 18.05.2021 року до нотаріуса Краснодарського нотаріального округа Березовскій Т.В. щодо надання копії спадкової справи для встановлення кола спадкоємців після померлого ОСОБА_3 , але у зв`язку з набранням чинності 23 грудня 2022 року Закону України «Про зупинення дії та вихід Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» неможливо встановити коло спадкоємців, у зв`язку з чим позивачу для вирішення цього питання було рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, бажаючи прийняти спадщину, що відкрилась після його смерті, звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори та враховуючи при цьому набрання чинності Законом України «Про зупинення дії та вихід Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», а також відсутність в матеріалах дослідженої судом спадкової справи, відкритої до майна померлого ОСОБА_3 , відомостей про наявність інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину після його смерті, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті сина на належну останньому, за життя, 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 364, 368, 370, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приватній спільній сумісній власності у вигляді квартири АДРЕСА_1 , як 1/3 частку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.