Справа № 530/381/24
Номер провадження 2-с/530/2/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., при секретарі Тараненко Т.І., розглянувши заяву

ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2024 року суддею Зіньківського районного суду Полтавської області було видано судовий наказ про стягнення з із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заборгованості в сумі 2097,38 грн. на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" та 302,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

25.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із заявою про скасування судового наказу № 530/381/24 від 28.02.2024 року.

В обґрунтування наданої заяви заявник посилається на те, що суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В., розглянувши 28.02.2024 року заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 2097 грн. 38 коп. та судового збору в сумі 302 грн. 80 коп., видала судовий наказ від 28.02.2024 року у справі №530/381/23, яким з ОСОБА_1 стягується на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 2097 грн. 38 коп. та судовий збір в сумі 302 грн. 80 коп..

Копію судового наказу Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.02.2024 року у справі №530/381/23 та заяви про видачу судового наказу разом з додатками судом надіслано ОСОБА_1 не було.

Про існування зазначеного судового наказу, боржник дізнався випадково, коли 20.03.2024 року був на консультації у адвоката Зінченка Г.В., з питань порядку та строків набрання законної сили заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.02.2024 року у справі №530/1509/23, за його позовом і адвокат перевіряючи інформацію доступних інтернетсервісів на сайті Судової влади України, також випадково виявив інформацію, шодо вказаного судового наказу.

22.03.2024 року ОСОБА_1 подав до Зіньківського районного суду Полтавської області відповідну заяву про надання копії судового наказу судді Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. від 28.02.2024 року у справі №530/381/23, яким з нього стягується на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 2097 грн. 38 коп. та судовий збір в сумі 302 грн. 80 коп., а також копії заяви стягувана про видачу судового наказу та доданих до неї документів.

В цей же день 22.03.2024 року в канцелярії Зіньківського районного суду Полтавської йому було видано копію судового наказу судді Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. від 28.02.2024 року у справі №530/381/23 та копію заяви стягувача про видачу судового наказу і доданих до неї документів.

Відповідно частини 1, ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Таким чином встановлений Законом п`ятнадцятиденний строк для подання заяви про скасування судового наказу розпочався 23.03.2024 року і закінчується 06.04.2024 року.

ОСОБА_1 не погоджується із вищезазначеним судовим наказом і вважає, що його було видано необгрунтовано і безпідставно, а отже він підлягає скасуванню з наступних підстав:

Відповідно частини 1, 2, ст.. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2)повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; /

3)ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4)вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

І 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так у даному випадку, як вбачається зі змісту заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз», про видачу судового наказу, у ній зазначено найменування суду, до якого подається заява, - «Зіньківський районний суд».

Разом з тим, згідно з інформації офіційного інтернетсайту «Судова влада України» суд до якого було подано заяву про видачу судового наказу має найменування «Зіньківський районний суд Полтавської області».

Із вищезазначеного слідує, що у заяві Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз», про видачу судового наказу не зазначено найменування суду, до якого подається заява.

Також у заяві стягувача про видачу судового наказу зазначено завідомо неправильну адресу місця проживання боржника зареєстрованого у встановленому Законом порядку, а саме: в заяві зазначається « АДРЕСА_1 ».

Однак згідно відмітки про реєстрацію місця проживання наявної в паспорті громадянина України, ОСОБА_1 є зареєстроване у встановленому Законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він зареєстрований і постійно проживає з 07.10.1991 року.

За вказаною у заяві про видачу судового наказу адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ніколи не був зареєстрований за місцем проживання чи перебування і ніколи там не проживав.

Окрім того, як вбачається із заяви про видачу судового наказу, вона підписана представником заявника ОСОБА_2 .

Із вищезазначеного слідує, що заява про видачу судового наказу подана до суду представником заявника.

Однак у заяві про видачу судового наказу не вказано ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, його місце проживання або місцезнаходження.

Таким чином заява не відповідає вимогам пунктів 1) - 2), частини 2, ст.. 163 ЦПК України.

Відповідно пункту 1) частини 1, ст.. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Але з невідомих причин суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. чомусь не відмовила у видачі судового наказу та в супереч Закону протиправно видала судовий наказ від 28.02.2024 року у справі №530/381/23.

По суті заявлених вимог заявник завідомо неправдиво повідомляє про те, що начебто між ним і ОСОБА_1 було укладено договір розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , який є договором приєднання і фактом приєднання до вказаного договору є споживання природного газу, що начебто підтверджене відомістю зняття показань лічильника.

Дане твердження є завідомою брехнею, так-як ніякого договору розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не укладав і до нього не приєднувався, ніякого природного газу в АДРЕСА_1 , не споживав і не міг споживати, бо ніколи там не проживав і не був зареєстрований за місцем проживання, або перебування за вказаною адресою.

У своїй заяві про видачу судового наказу заявник безпідставно зазначає про те, що начебто сума боргу за період з червня 2021 року по січень 2024 року за розподіл природного газу становить 2097,38 грн..

Все це надумані нікчемні вигадки, бо ніяких послуг заявник боржнику не надавав і не міг надавати, і заявником не надано взагалі ніяких доказів.

В той же час заявником до його заяви про видачу судового наказу додані якісь ксерокопії якихось актів, в тому числі, про демонтаж тимчасового засобу вимірювальної техніки від 9.05.2018 року; про монтаж засобу вимірювальної техніки після держповірки від 5.05.2018 року; пломбування вузла обліку природного газу.

У всіх вищевказаних актах зазначається, що начебто вони були складені в присутності ОСОБА_1 та за його участю і в них стоять підписи про те, що начебто він усі їх підписав.

Однак ОСОБА_1 не був присутнім під час складання даних актів і не підписував їх, підписи у актах не його і на його підпис взагалі навіть не схожі.

Таким чином зазначені акти та його в них підписи є підробленими, а підроблення офіційних документів є кримінальним правопорушенням із чого слідує, що акти на які посилається заявник, як на докази, були здобуті злочинним шляхом вчинення кримінального правопорушення, а отже не можуть бути прийняті судом, як належні та допустимі докази.

За таких обставин виданий суддею Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. судовий наказ від 28.02.2024 року у справі №530/381/23, яким з ОСОБА_1 стягується на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 2097 грн. 38 коп. та судовий збір в сумі 302 грн. 80 коп. - підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Судовий наказ було видано 28.02.2024 року, судовий наказ боржником отримано 22.03.24 року. Заяву про скасування судового наказу було подано до суду 25.03.2024 року, у зв`язку з чим, суддя вважає, що боржником не пропущено п`ятнадцятиденний термін з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів для подачі заяви про його скасування.

Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, тому її необхідно прийняти до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Окрім того судом також враховується, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки заборгованість, згідно наданих сторонами доказів - відсутня.

Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, представник заявника (стягувача), який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ від 28.02.2024 року по справі № 530/381/24, виданий Зіньківським районним судом Полтавської області про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заборгованості в сумі 2097,38 грн. на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" та 302,80 грн. витрат по сплаті судового збору - скасувати.

Роз`яснити АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко