Справа №278/3662/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя, -

встановив:

08.04.2024 року від представника відповідача - адвоката Кудіної М. Г. надійшла вище вказана заява, у якій остання просить компенсувати відповідачу ОСОБА_1 судові витрати, здійснені внаслідок необґрунтованих дій позивача в розмірі 18600,0 грн.

Свою заяву обґрунтовує тим, що провадження ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 03.04.2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя закрито на підставі п. 1 ч. 3 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з чим відповідач звертається до суду із зазначеною заявою.

Листом № 278/3662/23/5418/2024 від 10.04.2024 року повідомлено учасників процесу про розгляд заяви про компенсацію судових витрат без виклику сторін та роз`яснено право письмово подати свої пояснення/міркування/заперечення з даного приводу (а.с. 11).

Станом на день розгляду заяви - 17.04.2024 року від сторін письмових пояснень міркувань та заперечень на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача, виходячи з наступного.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 01.04.2024 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (а.с. 95, справа № 278/3662/23, провадження № 2/278/587/24).

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

У пунктах 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу під час розгляду справи представником відповідача надано: копію договору про надання правової допомоги від 11.10.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кудіною М. Г.; копію акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 06.04.2024 року; копію квитанції № 16039 від 29.12.2023 року про переказ грошових коштів за послуги надані за договором оферти; довідку про отриману оплату за надання правової допомоги від клієнта ОСОБА_1 від 06.04.2024 року; копію виписки по картковому рахунку адвоката Кудіної М. Г. (а.с. 3-7).

Відповідач, звертаючись до суду із заявою про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, має довести, що вони були понесені внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про необґрунтованість дій позивача, який, подаючи до суду даний позов, достеменно знав про наявність судового рішення, що набрало законної сили по справі до цього ж відповідача, з тих самих підстав та щодо того ж предмету спору, у зв`язку з чим, як наслідок, було закрите провадження у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги, що провадження у справі було закрите, а аналогічна справа вже була розглянута судом, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст. 81, 133,137,141,142,247,255, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Дубовік