Справа № 481/2213/23
Провадж.№ 2/481/106/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.04.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Новий Буг цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

25.12.2023 року представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» Крюкова М.В. звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість у розмірі 1205200,00 гривень, з яких: сума кредиту 25000,00 грн., сума процентів за користування кредитом 95520,00 грн. та судові витрати: судовий збір у розмірі 2147,20 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Представник позивача свої вимоги мотивував тим, що 22.02.2022 р між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5583927 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 25000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 з терміном повернення 360 днів (дата повернення - 17.02.2023 р) та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день. 19.06.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Всупереч умов договору, відповідач допустив заборгованість по кредитному договору на загальну суму 120520 грн., з яких 90670,00 гривень - загальна заборгованість, нарахована первісним кредитором за період з 13.07.2022 року по 22.11.2022 року (25000,00 гривень тіло кредиту, 65670,00 гривень нараховані відсотки ); 29850,00 гривень - заборгованість нарахована позивачем за процентами за 60 календарних днів (період 22.11.2022 20.01.2023).

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І. від 27.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19.01.2024 року 11:30 год.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України відкладено судовий розгляд справи до 12.02.2024 року 09:00 год.

12.02.2024 року ухвалою суду зазначену позовну заяву на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

19.02.2024 року на електронну адресу суду, на виконання ухвали, представником позивача ОСОБА_2 надано заяву про усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху та додано до неї позовну заяву у новій редакції, а також інші докази по справі.

Ухвалою судді від 21.02.2023 року продовжено розгляд справи, судове засідання призначено на 13.03.2024 року о 11:00 год., у якому оголошено перерву до 10:00 год 12.04.2024 року.

Представник позивача адвокат Крюкова М.В. в судове засідання не з`явилася, направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення боргу за тілом кредиту, в частині нарахування відсотків позов не визнав, посилаючись на те, що був безробітний та не мав змоги плачувати кредит. Також відповідач заперечував проти задоволення заяви в частині стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5583927 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 25000,00 грн. терміном на 360 днів (а.с.51-56).

У пункті 1.5.1 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,99% в день, яка застосовується у межах строку кредиту.

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А671320, 22.02.2022 19:21:55 (а.с.33-34).

Додатком №1 до вказаного вище договору № 5583927 від 22.02.2022 р погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.56-57).

Факт перерахування кредиту на рахунок відповідача підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 2868 від 22.06.2023, дата транзакції 22.02.2022 р на суму 25000,00 грн. (а.с.49).

19.06.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором було укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором № 5583927 (а.с.60-64), що також підтверджується копією витягу з Реєстру боржників від 19.06.2023 року до Договору факторингу, відповідно до якого сума заборгованості відповідача за основною сумою боргу складає 25000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 65670,00 грн., сума загальної заборгованості 90670,00 грн. (а.с.48).

За умовами договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року сторони визначили, що право вимоги - право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) Заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів; заборгованість - грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом, що містяться у Реєстрі боржників, які належать до сплати Клієнту Боржниками, у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентної ставкою), пеня за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Згідно з п.1.2. договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року, укладений сторонами 19.06.2023 року (а.с.64).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) за укладеним договором №5583927 від 22-02-2022 станом на дату відступлення ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 , тобто станом на 19.06.2023 року, за останнім рахувалась заборгованість у розмірі 90670,00 гривень, з яких 25000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 65670,00 гривень - заборгованість за відсотками, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, позивачем не доведено факту повідомлення відповідача про передачу права вимоги іншій особі за договором факторингу.

За умовами договору факторингу до позивача перейшло право вимоги існуючої заборгованості боржника, розмір якої зазначений у Реєстрі Боржників, тобто позивач безпідставно нарахував відсотки у розмірі 29850,00 гривень за первісного кредитора за період з 22.11.2022 по 20.01.2023 року, тобто до придбання права вимоги до відповідача, заборгованість за якими у відповідача перед останнім була відсутня.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розмір якої встановив суд.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення частково у доведеному розмірі 90670,00 гривень, з яких 25000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 65670,00 гривень - заборгованість за відсотками.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07.07.2022 року, укладеного з адвокатом Крюковою М.В., звіт про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07 липня 2022 року, рахунок на оплату по замовленню №13/12 від 13.12.2023 року, а саме за збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості - 3 год., складення позовної заяви - 6 год., подання до суду позовної заяви - 1 год., платіжну інструкцію №2084 від 18.12.2023 року про перерахування коштів позивачем адвокату у сумі 10000 грн.

Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи та недоліки позовної заяви, які ним усувались за ухвалою суду, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, що не є значним, розмір задоволених позовних вимог і позицію відповідача, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Крім того, оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1615,38 гривень судового збору, тобто пропорціно до заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість у розмірі 90670 (дев`яносто тисяч шістсот сімдесят) гривень, з яких: 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень заборгованість за тілом кредиту, 65670 (шістдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судові витрати: судовий збір у розмірі 1615 (одної тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 34 копійки та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 15.04.2024 року.

Суддя Вжещ С.І.