Справа № 405/9592/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

25 березня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 53 240,00 грн. В обґрунтування зазначив, що 23.08.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 16563-08/2022, який підписаний в електронній формі. 25.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу № 25042023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 25.04.2023 року до договору факторингу № 25042023, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31 590,00 грн., з яких: 8100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 23 490,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач також зазначив, що відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

16.09.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 7235572, який підписаний в електронній формі. 11.07.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 01.02-36/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.07.2023 року до договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 650,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14 650,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 16563-08/2022 у розмірі 31 590,00 грн., з яких: 8100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 23 490,00 грн. сума заборгованості за відсотками, за договором позики № 7235572 в розмірі 21 650,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14 650,00 грн. сума заборгованості за відсотками, та понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечується.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу ОСОБА_1 повернута з відміткою «адресат відсутній за вказною адресою», тому він вважається повідомленим відповідно до норм п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 23.08.2022 року в електронній формі було укладено кредитний договір № 16563-08/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надало відповідачу кредит на суму 8100,00 грн., строком на 25 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 912,5% річних від суми кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором (а.с. 6-7).

16.09.2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір позики № 7235572, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит на суму 7000,00 грн., строком на 15 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі за перший день 11,86 % користування позикою, з другого дня 2 %. В свою чергу, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором (а.с. 23-25).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи кредитні договори були підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису самим ОСОБА_1 , відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

25.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу № 25042023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу права грошової вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 16-19).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.04.2023 року до договору факторингу № 25042023 від 25.04.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31 590,00 грн., з яких: 8100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 23 490,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 22).

11.07.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 01.02-36/23, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу права грошової вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 31-34).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 650,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14 650,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 37).

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позичальникам, а потім новим кредиторам грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, в порушення умов кредитних договорів, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними вище договорами не виконав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договорами обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, сплати відсотків, у зв`язку з чим заборгованість в сумі 31 590,00 грн., з яких: 8100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 23 490,00 грн. сума заборгованості за відсотками за договором про надання фінансового кредиту № 16563-08/2022 від 23.08.2022 року, та заборгованість в сумі 21 650,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14 650,00 грн. сума заборгованості за відсотками за договором позики № 7235572 від 16.09.2022 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (, 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 16563-08/2022 від 23.08.2022 року в розмірі 31 590,00 грн., заборгованість за договором позики № 7235572 від 16.09.2022 року в сумі 21 650,00 грн, а всього 53 240 (п`ятдесят три тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В порядку статті 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний