Справа №504/1185/24
Провадження №2/504/1666/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, заяву ОСОБА_1 до Визирської сільської ради Одеського району Одеської області, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Визирської територіальної громади, яку уточнив у березні 2024 року і в остаточні редакції позову просив суд:

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приходиться рідним сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити юридичний факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 (шістдесят шість) з 2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавеці на підставі сертифікату № 0567627 на право за земельну частку (пай), площею 3,78 га, з земель КСП «Комінтернівська птахофабрика», який виданий 03.03.1998 року Головою Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрований 10 березня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10662.

На обгунтування доводів позову заявник вказує, що він є сином ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 на підставі сертифікату № 0567627 на право за земельну частку (пай), площею 3,78 га, з земель КСП «Комінтернівська птахофабрика», який виданий 03.03.1998 року Головою Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрований 10 березня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10662 належала земельна частка (пай), площею 3,78 га, з земель КСП «Комінтернівська птахофабрика».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати- ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Як стверджує заявник він фактично прийняв спадщину, оскільки весь час до смерті матері проживав із нею у одному будинку.

В теперішній час він не має можливості оформити свої спадкові права на спадщину, яка залишилась після смерті матері, оскільки в нього відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).

Тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник відповідача повідомлений належним чином (електронною поштою) про дату, час та місце проведення судового засідання не з`явився, свою правову позицію з приводу позову суду не надіслав.

Представник позивача в судовому засіданні доводи позову підтримала, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, допитавши свідків, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (рос.) ОСОБА_4 (рос.) народився у м. Чимкент, Казахської РСР, 13.04.1963 року, що встановлено зі змісту свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 02.05.1963 року.

В графі «Мати» вказана ОСОБА_5 (рос.).

Проте заявник має паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець міста Чимкент Республіки Казахстан.

За життя ОСОБА_2 на підставі сертифікату № 0567627 на право за земельну частку (пай), який виданий 03.03.1998 року Головою Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрований 10 березня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10662, належала земельна частка (пай) площею 3,78 га, з земель КСП «Комінтернівська птахофабрика».

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 05.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про смерть № 210.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Інші спадкоємці крім ОСОБА_1 не встановлені.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали до дня смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається зі змісту акту від 10.03.2024 року та витягу з реєстру Визирської територіальної громади від 22.09.2023 року № 2023/007652025.

Крім того, допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 показали суду, що дійсно ОСОБА_2 є мамою ОСОБА_1 , проживала з сином все своє життя у с. Першотравневе до своєї смерті. Син доглядав матір до дня її смерті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд приймає до уваги, що заявник вичерпав можливість довести належними доказами факт родинних відносин іншим, позасудовим, способом.

Суд знаходить повністю доведеним юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приходиться рідним сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із чим ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,6ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

Суд вважає, що матеріалами справи повністю доведений факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 (шістдесят шість) з 2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому ОСОБА_1 , вважається таким, що прийняв спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за законом.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім як в судовому порядку, встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, показами свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

За загальним правилом до складу спадщини входять всі права спадкодавця, що не припинились у зв`язку із смертю.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 на підставі сертифікату № 0567627 на право за земельну частку (пай), який виданий 03.03.1998 року Головою Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрований 10 березня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10662, належала земельна частка (пай) площею 3,78 га, з земель КСП «Комінтернівська птахофабрика».

Водночас, заявник не має оригіналу сертифікату, що виключає можливість видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку.

Таким чином лише у судовому порядку заявник може отримати захист свого права, і тому позовні вимоги в цій частині позову також є обгрунтованими, заснованими на законі і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приходиться рідним сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити юридичний факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 (шістдесят шість) з 2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавеці на підставі сертифікату № 0567627 на право за земельну частку (пай), площею 3,78 га, з земель КСП «Комінтернівська птахофабрика», який виданий 03.03.1998 року Головою Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрований 10 березня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10662.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя В. К. Барвенко