КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/957/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Мельника Я.С., Оніщука М.І.

за участю секретаря судового засідання Никифорова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича - ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року у справі за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання причин пропуску поважними, зобов`язання внести зміни до реєстру,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, з урахування позовної заяви в новій редакції, просив визнати поважними причини пропуску приватним нотаріусом Падалкою Р.О. строку на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «ВТБ Банк», зобов`язати відповідача внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «ВТБ Банк», включивши до нього вимоги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Романа Олеговича на суму 11328393,05 грн, наявних на депозитних банківських рахунках.

В обґрунтування позову зазначав, що 10 квітня 2018 року між ним та АТ «ВТБ Банк» було укладено договір банківського рахунку №Y1118/1325R/KI08, в рамках якого відриті поточні депозитні рахунки: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1.

Рішенням Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк» було почато процедуру ліквідації банку, про що позивачу не було відомо.

У березні 2021 року до позивача надійшов адвокатський запит адвоката Круглого В.В. щодо надання інформації про грошові кошти клієнта, які зберігаються на депозитному рахунку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О.

Вказував, що дізнавшись про перебування АТ «ВТБ Банк» в процедурі ліквідації 02 квітня 2021 року він звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ВТБ «Банк» Стрюкової І.О. з листом про надання інформації щодо відкритих банківських рахунків.

24 травня 2021 року позивач отримав відповідь, згідно якої на депозитних рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_3 наявні грошові кошти в сумі 11 328 393,05 грн.

Зауважував, що вказані кошти йому не належать, а є власністю третіх осіб, які є депонентами банку.

16 липня 2021 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ВТБ «Банк» Стрюкової І.О. із заявою про визнання вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, але отримав відмову від 26 липня 2021 року, яка обумовлена пропуском 30-денного строку для звернення до Фонду з даними вимогами.

Вказану відмову позивач уважав неправомірною, оскільки вказаний 30-денний строк не є присічним та може бути поновлений за наявності поважних причин.

Посилався на те, що у зв`язку з постійною трудовою зайнятістю, необізнаністю з ліквідацією АТ «ВТБ Банк» він своєчасно не звернувся із заявою про визнання вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням позивач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У мотивування скарги зазначає, що оголошення в газеті «Голос України» (№247) про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» опубліковане 22 грудня 2018 року, тобто перед новорічними святами та визначений законодавством 30-денний строк на звернення до Фонду є таким, що охоплював святкові та неробочі дні, встановлені законодавством, у зв`язку з чим позивачу не було відомо про опублікування таких відомостей та про початок відліку строку на заявлення вимог.

Посилаючись на введення в Україні з 12 березня 2020 року карантину, вказує, що він для збереження свого життя та здоров`я, а також членів своєї сім`ї, враховуючи наявність у нього чотирьох малолітніх дітей, значний період після запровадження карантину знаходився на самоізоляції, що унеможливило вчинення ним дій, направлених на отримання актуальної інформації щодо діяльності АТ «ВТБ Банк».

Також зазначає, що процедура отримання ним актуальної інформації про залишковий баланс на його депозитному рахунку, можливості його включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів тривала майже два місяці, що підтверджує затягування ліквідатором АТ «ВТБ Банк» надання достовірної, актуальної інформації позивачу щодо стану його рахунків та щодо наявності права включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Зауважує, що оскаржуване рішення ґрунтується на двох документах - листах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. від 17 травня 2019 року та 02 липня 2020 року, які подані та долучені судом до матеріалів справи з порушенням норм процесуального законодавства України.

Звертає увагу на помилковість та недопустимість посилання суду першої інстанції на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року у справі №761/47448/19, в якому судом було встановлено факт того, що позивачу було відомо про відкриття процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» з 2019 року, що підтверджується листом приватного нотаріуса №284/01-16 від 17 травня 2019 року, оскільки зазначене судове рішення в подальшому було скасовано судом апеляційної інстанції, а отже не має преюдиційного значення при вирішенні даної справи.

19 грудня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі. Також у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить поновити строк на подання такого відзиву, пропуск якого зумовлений надзвичайно коротким строком, установленим судом, надходженням ухвали напередодні вихідних днів, відпусткою відповідального за ведення вказаної справи представника.

Зважаючи на викладені у відзиві обставини та керуючись частиною першою статті 127 ЦПК України, колегія суддів визнає поважними вказані відповідачем причини пропуску строку на подання відзиву та вважає за можливе поновити такий строк.

09 лютого 2024 року апеляційним судом отримано письмові пояснення від представника позивача адвоката ОСОБА_1., в яких остання, зокрема, зазначає про порушення відповідачем строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та підпис цього відзиву особою, яка не була визначена як відповідальна, уповноважена особа на опрацювання матеріалів справи №761/39645/21.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач, щонайменше з 17 травня 2019 року був ознайомлений з початком процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк», але із заявою про визнання вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів звернувся лише 16 липня 2021 року, тобто більше ніж через два роки.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом установлено, що 02 квітня 2021 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ВТБ «Банк» Стрюкової І.О. із заявою щодо надання інформації про залишковий баланс на депозитному рахунку та можливістю включення в чергу на задоволення умов кредиторів у зв`язку з ліквідацією банку.

Згідно відповіді №656/1-2 від 26 квітня 2021 року приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Падалку Р.О. було рекомендовано сплатити 300 грн за отримання довідки.

17 травня 2021 року позивач повторно звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ВТБ «Банк» Стрюкової І.О. із заявою щодо надання інформації про залишковий баланс на депозитному рахунку та можливістю включення в чергу на задоволення умов кредиторів у зв`язку з ліквідацією банку, долучивши квитанцію про сплату комісії.

Як убачається з наданої приватному нотаріусу відповіді №781/1-2 від 18 травня 2021 року на підставі рішення Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк» було почато процедуру ліквідації банку, відомості про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» були опубліковані в газеті «Голос України» 22 грудня 2018 року, а граничний строк подання вимог кредиторів був встановлений до 21 січня 2019 року (включно). Станом на 19 грудня 2018 року залишок на поточному рахунку № НОМЕР_1 був відсутній, а на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 - залишок складав 11 328 393,05 грн. Приватний нотаріус Падалка Р.О., як кредитор банку, вимоги до АТ «ВТБ Банк» не надавав, інформація в реєстрі акцептованих вимог кредиторів АТ «ВТБ Банк» про приватного нотаріуса Падалка Р.О. відсутня. Кредиторська заборгованість банку, за якою не заявлені вимоги у встановлений законом строк або вимоги, які не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, не підлягають задоволенню та вважаються погашеними.

16 липня 2021 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ВТБ «Банк» Стрюкової І.О. із заявою про визнання вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, але отримав відмову №1122/1-2 від 26 липня 2021 року, яка обумовлена пропуском 30-денного строку для звернення до Фонду з даними вимогами.

Також судом установлено, що рішенням Правління Національного банку України №764-рш/БТ від 13 листопада 2018 року «Про віднесення акціонерного товариства «ВТБ Банк» до категорії проблемних» АТ «ВТБ Банк» було віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів. На підставі рішення Правління Національного банку України від 27 листопада 2018 року №796-рш/БТ виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2018 року №3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації в акціонерному товаристві «ВТБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». На підставі рішення Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року № 849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2018 року № 3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням було розпочато процедуру ліквідації АТ «ВТБ Банк» з 19 грудня 2018 року по 18 грудня 2020 року включно та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченка О.В., якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ Банк».

На підставі рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 жовтня 2019 року №2706 «Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» з 04 листопада 2019 року призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ Банк» Стрюкову І.О.

22 грудня 2018 року в газеті «Голос України» (№247) фондом гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк», а також повідомлено, що вимоги кредиторів АТ «ВТБ Банк» будуть прийматися протягом 30 днів з дня його опублікування.

Інформація про початок процедури ліквідації була також опублікована на сайті АТ «ВТБ Банк».

Звертаючись до суду з даним позовом приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. послався на неправомірну відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ВТБ «Банк» Стрюкової І.О. у визнанні його вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а також на те, що у зв`язку з постійною трудовою зайнятістю, необізнаністю з ліквідацією АТ «ВТБ Банк» він своєчасно не зміг звернутися із заявою про визнання вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Відповідно до пунктів 1-3 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (частина четверта статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з частиною першою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку.

Разом з тим, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин.

Вказане узгоджується з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним.

Такі висновки узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 29 серпня 2018 року у справі №755/17365/15-ц (провадження №14-296цс18), від 20 березня 2019 року у справі №456/450/16-ц (провадження №14-653цс18).

При цьому Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку, а лише встановлює наслідки пропуску строку звернення з вказаною заявою.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 липня 2019 року у справі №344/3513/17 (провадження №61-30768св18), від 11 листопада 2020 року у справі №761/17709/19 (провадження №61-19854св19).

Зважаючи на те, що поновлення строку, встановленого частиною першою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», пов`язується з поважністю причин його пропуску, такі обставини мають бути доведені у встановленому порядку.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17 та від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено вище, відомості про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» були опубліковані в газеті «Голос України» 22 грудня 2018 року, у зв`язку з чим граничний строк подання вимог кредиторів був встановлений до 21 січня 2019 року (включно).

Разом з тим, із заявою про визнання вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ВТБ «Банк» Стрюкової І.О. лише 16 липня 2021 року, а до суду з позовом - 02 листопада 2021 року.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які вказують на неможливість вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. відповідних дій у визначений законом строк та з 21 січня 2019 року по 16 липня 2021 року.

Посилання позивача на постійну трудову зайнятість, необізнаність з ліквідацією АТ «ВТБ Банк» не є поважними причинами, тобто такими, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Окрім того, як правильно зауважено судом першої інстанції, у матеріалах справи містяться відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. від 17 травня 2019 року та 02 липня 2020 року, в яких останній повідомляє адвокату Музичко Р.В. та Братанюк В.М. про наявність рішення Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що позивач, щонайменше з 17 травня 2019 року був ознайомлений з початком процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк, але із заявою про визнання вимог кредитора та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів звернувся лише 16 липня 2021 року, тобто більше ніж через два роки.

Враховуючи викладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, що стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи скаржника про те, що оголошення в газеті «Голос України» (№247) про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» опубліковане 22 грудня 2018 року, тобто перед новорічними святами та визначений законодавством 30-денний строк на звернення до Фонду є таким, що охоплював святкові та неробочі дні, встановлені законодавством, у зв`язку з чим позивачу не було відомо про опублікування таких відомостей та про початок відліку строку на заявлення вимог, не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.

22 грудня 2018 року в газеті «Голос України» (№247) фондом гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк», а також повідомлено, що вимоги кредиторів АТ «ВТБ Банк» будуть прийматися протягом 30 днів з дня його опублікування.

Інформація про початок процедури ліквідації була також опублікована на сайті АТ «ВТБ Банк».

Вказані обставини свідчать про дотримання відповідачем порядку повідомлення та відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк», передбаченого законом, та спростовує доводи позивача про його необізнаність щодо початку процедури ліквідації банку.

Посилання позивача на введення в Україні з 12 березня 2020 року карантину, у зв`язку з чим він для збереження свого життя та здоров`я, а також членів своєї сім`ї, враховуючи наявність у нього чотирьох малолітніх дітей, значний період після запровадження карантину знаходився на самоізоляції, що унеможливило вчинення ним дій, направлених на отримання актуальної інформації щодо діяльності АТ «ВТБ Банк», є безпідставними з огляду на те, що такі доводи не заявлялись останнім під час розгляду справи судом першої інстанції, а також не підтверджені жодними доказами. При цьому звернення за актуальною інформацією щодо діяльності АТ «ВТБ Банк», у тому числі і під час дії карантинних обмежень, здійснювалось засобами поштового зв`язку.

Також необґрунтованими є аргументи апелянта щодо затягування ліквідатором АТ «ВТБ Банк» надання достовірної, актуальної інформації позивачу щодо стану його рахунків та щодо наявності права включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки за наданням такої інформації позивач звернувся вже з пропуском установленого законом 30-денного строку.

Подання відповідачем таких доказів як копії листів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. від 17 травня 2019 року та 02 липня 2020 року, відбулось з дотриманням вимог процесуального закону, оскільки вказані документи були долучені під час розгляду справи судом першої інстанції до письмових пояснень відповідача, подання яких не обмежується будь-яким строком, а отже безпідставними є доводи позивача, що такі докази подані та долучені судом до матеріалів справи з порушенням норм процесуального законодавства України.

Зауваження апелянта щодо помилковості та недопустимості посилання суду першої інстанції на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року у справі №761/47448/19, яке було скасовано судом апеляційної інстанції, а отже не має преюдиційного значення при вирішенні даної справи, є неспроможними, оскільки суд першої інстанції не посилався на встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року у справі №761/47448/19 обставини, як на преюдиційні, лише вказав, що в рішенні суду у справі №761/47448/19 було зазначено про наявність листа приватного нотаріуса №284/01-16 від 17 травня 2019 року, яке ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2022 року визнано нечинним, а провадження у справі закрито.

Викладені у письмових поясненнях представника позивача доводи про порушення відповідачем строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та підпис цього відзиву особою, яка не була визначена як відповідальна, уповноважена особа на опрацювання матеріалів справи №761/39645/21, не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються матеріалами справи та зводяться до власного тлумачення стороною позивача норм процесуального права.

Так, безпосередньо у відзиві на апеляційну скаргу відповідач порушив питання про поновлення строку на подання відзиву, яке апеляційним судом було задоволено, а до вказаного відзиву долучено копію довіреності від 22 грудня 2022 року №60-12795/22, дійсної до 31 грудня 2023 року, якою Фонд гарантування вкладів фізичних осіб уповноважив адвоката Кустову Т.В. представляти інтереси Фонду в суді.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення та додаткове рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав до їх скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Я.С. Мельник

М.І. Оніщук