печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва Хайнацький Є.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Комфорт» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Комфорт» (далі - відповідач, ТОВ «Реал-Комфорт»), в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 916 304,27 грн., в тому числі, грошове зобов`язання в розмірі 789 238,56 грн., інфляційні нарахування в розмірі 92 692,80 грн. та три проценти річних в розмірі 34 372,91 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч. 1 ст. 30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно ч. 1 ст. 571 ЦК України, правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпеченого завдатком, з вини кредитора, є обов`язок повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Отже, для позовів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно, в тому числі умови про повернення сплаченого завдатку, встановлюється виключна підсудність.

У даному випадку, спір виник з приводу невиконання відповідачем умов попереднього договору щодо купівлі-продажу квартири, загальною площею 40,2 кв.м. за будівельним номером 53, розташованої на сьомому поверсі в першій секції в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Оскільки, позов ОСОБА_1 стосується застосування правових наслідків невиконання відповідачем зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу, предметом якого було нерухоме майно, а саме квартира, суд вважає, що даний позов має розглядатися за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням нерухомого майна.

Спірне нерухоме майно - квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином встановлено, що вказаний позов не підсудний Печерському районному суду м. Києва, оскільки повинен розглядатися за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, враховуючи, предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що справу слід передати на розгляд до Подільського районного суду м. Києва (04071, м. Київ, вул. Хорива, 21).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258-260, 353, 354, 355, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Комфорт» про стягнення заборгованості - передати на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва (04071, м. Київ, вул. Хорива, 21).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 12.03.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький