справа № 356/206/23 головуючий у суді І інстанції Горбенко Н.О.
провадження № 22-ц/824/339/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Кухаренко Ольгою Володимирівною, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року у справі за заявою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Кухаренко О.В. про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Березанської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Березанської міської ради Київської області; Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Березанської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Березанської міської ради Київської області; Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей.

21 вересня 2023 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Кухаренко О.В. звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 кожен перший та третій тиждень місяця з 09.00 год. понеділка до 09.00 год. наступного понеділка за місцем його проживання до ухвалення судом рішення по справі;

- зобов`язання матері ОСОБА_2 передавати малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 їх батькові ОСОБА_1 за місцем його проживання згідно визначеного судом часу спілкування.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що сторони є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З моменту припинення фактичних шлюбних відносин (жовтень 2021 року) мати чинить психологічний та фізичний тиск на дітей, а також забороняє будь-який контакт із батьком.

З березня 2023 року мати дітей повністю усунула батька від виховання та спілкування з дітьми, на всі прохання батька побачити дітей мати реагує дуже агресивно, не відповідає на дзвінки, не надає інформацію про місцезнаходження дітей.

Наразі існує правова невизначеність місця проживання малолітніх дітей, наявний спір та конфлікт між сторонами щодо реалізації батьківських прав та обов`язків.

Заявник просив врахувати, що негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (встановлення побачень батька з малолітніми доньками) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (втрати емоційного зв`язку між позивачем і доньками внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу), з урахуванням законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, а тому вважає обраний вид забезпечення позову співмірним із заявленими позовними вимогами. При цьому, у разі забезпечення позову, малолітні діти будуть підтримувати зв`язок з батьком та перебувати періодично у звичних для них умовах, що не призведе до порушення прав матері та буде цілком співпадати з інтересами дітей.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Кухаренко О.В. про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Березанської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Березанської міської ради Київської області; Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Кухаренко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не врахував, що діти з народження перебували у постійному контакті з батьком, який підтримував на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з дітьми.

Вважає, що відмовивши у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд позбавив батька участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, а доньок звичного контакту із батьком.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Кухаренко Ольгою Володимирівною, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року у справі за заявою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Кухаренко О.В. про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Березанської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Березанської міської ради Київської області; Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

14 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Філатова Ольга Сергіївна подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишите без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року - без змін.

Вказала що забезпечення позову шляхом визначення графіку та часу спілкування батька з дітьми за своїм змістом є самостійними вимогами предмета спору та повинні розглядатися за окремою позовною заявою, а не за заявою про забезпечення позову у справі про визначення місця проживання дітей з одним із батьком.

Зазначає, що батько дітей наразі проходить військову службу та як військовозобов`язаний не має права покидати місця свого розташування (та повинен буде туди з`явитися за потреби за викликом командира протягом 30 хвилин), а отже він обмежений у праві пересування без погодження з військовою частиною, що фізично унеможливлює його проживання кожен перший та третій тиждень місяця з 09:00 год. понеділка до 09:00 год. наступного понеділка до ухвалення судом рішення по справі зі своїми дітьми. Означене ставить під сумнів можливість виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити. Просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Вказала, що дійсно сторони проживають у різних населених пунктах на значній відстані один від одного, а ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Однак, у випадку його відсутності чи відлучення у зв`язку з виконанням військового обов`язку з дітьми можуть залишатися його батьки (баба та дід малолітніх дітей), що жодним чином не вплине на можливість виконання ухвали суду про забезпечення позову.

У судовому засіданні адвокат Філатова Ольга Сергіївна, діючи в інтересах ОСОБА_2 , заперечила проти задоволення апеляційної скарги, з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, що невжиття, обраних позивачем за зустрічним позовом, заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визначення місця проживання дітей.

Колегія суддів не може повною мірою погодитися з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Одним із способів захисту прав та інтересів у спорах, що виникають із прав та обов`язків батьків та дітей, є забезпечення позову у спорах про визначення місця проживання дитини шляхом встановлення графіка побачень із дитиною до вирішення спору судом по суті.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №127/31828/19 вказано «у справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції правильно врахував, що зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини. Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю.»

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив і у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі №490/1087/21 вказано, що судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком.

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що батько, який на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

У цій справі, малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживають разом з матір`ю в м. Березань Київської області, що не заперечується сторонами.

ОСОБА_1 як позивач за зустрічним позовом висловив бажання визначити місце проживання малолітніх доньок з ним, а тому як батько, який на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дітей має безумовне право на особисте спілкування з ними.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, на наведене увагу не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав відсутності доказів того, що невжиття, обраних позивачем за зустрічним позовом, заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Поряд з цим, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

При встановленні графіку зустрічей із дитиною, необхідно порівнювати негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (визначення місця та часу спілкування дитини) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (втрата емоційного зв`язку між позивачем і дитиною внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу) з урахуванням законного інтересу, за захистом якого заявник звертається до суду.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Вказані норми міжнародного права кореспондуються із положеннями статті 141 СК України, відповідно до якої мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та із положеннями частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», в якій вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин першої і другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Європейський суд з прав людини, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

З Акту обстеження умов проживання, проведеного 22 червня 2023 року представниками служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 служить в ЗСУ та перебуває на навчанні за межами України.

Факт перебування позивача за зустрічним позовом на військовій службі не заперечується учасниками справи.

Звертаючись до суду із вимогою вжити заходи забезпечення позову у справі шляхом визначення місця та часу спілкування з малолітніми доньками кожен перший та третій тиждень місяця з 09.00 год. понеділка до 09.00 год. наступного понеділка за місцем проживання батька до ухвалення судом рішення по справі, позивач за зустрічним позовом не навів обґрунтувань щодо можливості забезпечити спілкування та забезпечення безпеки малолітніх дітей, з урахуванням специфіки покладеного на нього військового обов`язку та можливої необхідності без завчасного попередження прибути за місцем служби.

Враховуючи вік малолітніх ОСОБА_5 та Каталеї (п`ять та три роки відповідно), встановлені у справі обставини, а саме, необхідність забезпечення безпеки дітей, особливо в умовах воєнного стану, перебування батька на військовій службі, яке потребує суворого виконання наказів керівництва і у разі необхідності невідкладного залишення місця проживання і прибуття до місць проходження служби, значну відстань місць проживання батьків один від одного, колегія суддів вважає недоцільним забезпечення позову саме в обраний ОСОБА_1 спосіб (тривалість спілкування, період та час).

При цьому, посилання представника ОСОБА_1 на ту обставину, що у випадку відлучення батька, діти перебуватимуть з бабою та дідом колегія суддів сприймає критично, оскільки означені особи не є учасниками справи. У правовідносинах, що виникли між сторонами, як засіб забезпечення позову має встановлюватися графік побачень саме батька з малолітніми дітьми та не підміняти собою визначення способів участі баби та діда у вихованні онуків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд ухвалив правильне по суті рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, однак при цьому неправильно застосував норми матеріального права в частині обґрунтування такої відмови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені задоволенні заяви про забезпечення позову, однак з підстав, які колегія апеляційного суду вважає частково помилковими, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині мотивів та підстав такого висновку відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Кухаренко Ольгою Володимирівною, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року у справі за заявою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Кухаренко О.В. про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Березанської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Березанської міської ради Київської області; Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова