Справа № 185/3675/24
Провадження № 2/185/2625/24
У Х В А Л А

15 квітня 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Юдіна С.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : служба у справах дітей Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Єдаменко Є.А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа: служба у справах дітей Павлоградської міської ради, шляхом формування документу в системі «Електронний суд».

У позові ОСОБА_1 просить : позбавити громадянина Російської Федерації та Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Павлоградської міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина Російської Федерації та Республіки Узбекистан ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Ухвалою від 15.04.2024 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : служба у справах дітей Павлоградської міської ради в частині позбавлення батьківських прав та вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_4 є громадянкою України. Її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 є громадянином Республіки Узбекистан, що підтверджується копією паспорта, та як зазначає позивач у позові є громадянином Російської Федерації. Зареєстрованого місця проживання в України не має.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданим Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області є: ОСОБА_2 , громадянин Республіки Узбекистан та ОСОБА_1 громадянка України.

Отже, предметом позову є позбавлення відповідача, який є громадянином Республіки Узбекистан, та як стверджує позивач, громадянином Російської Федерації, батьківських прав. Позивач є громадянином України та разом із дитиною наразі мешкає в Україні. Відповідач на території України зареєстрованого місця проживання не має.

Чинним цивільним процесуальним законодавством України передбачено, що спір щодо позбавлення батьківських прав підсудний суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання або перебування відповідача (правила загальної підсудності, стаття 27 ЦПК України) та не передбачає альтернативної підсудності щодо можливості розгляду вказаної справи за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Як передбачено пунктом 1 частини 1статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

З урахуванням Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», оскільки відповідач є громадянином іншої держави, процесуальні питання, пов`язані з вирішенням даного спору, регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право».

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватно - правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1, статті 75-77 Закону).

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Таким чином, суди, вирішуючи питання про належність справи до їх компетенції, зобов`язані з`ясувати, в судах якої країни відповідно до міжнародних зобов`язань України підлягає розгляду справа з міжнародним елементом.

Лише у разі, якщо спір підлягає вирішенню в судах України, підсудність справи визначається за правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України.

У пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Положеннями статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, оскільки відповідач є громадянином Республіки Узбекистан, зареєстрованого місця проживання та майна на території України не має, наразі на території України не мешкає. Враховуючи, що відповідач, зі слів позивачки без її згоди, ввів дитину ОСОБА_3 в громадянство Російської Федерації на підтвердження чого, на ім`я дитини видано паспорт громадянки Російської Федерації, вважаю що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення відповідача батьківських прав не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства судами України.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, та вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_1 , що позовні вимоги слід пред`являти у відповідний суд за місцем проживання відповідача в іноземній державі.

Керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : служба у справах дітей Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду и протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. Г. Юдіна