Справа № 585/562/24
Номер провадження 2/585/368/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження справу № 585/562/24, провадження № 2/585/368/24.

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Роменський завод Продтоварів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів».

Предмет позову: стягнення заборгованості із заробітної плати.

Представник позивача ОСОБА_2 , яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1046209.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів», в особі генерального директора Штефана Єгора Олександровича.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Як представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Мороз Л.О. звернулась до суду з позовом до ТОВ «Роменський завод продтоварів», ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» про стягнення заборгованості із заробітної плати заробітної плати.

Свій позов мотивує тим, що позивач з 14.08.2018 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на посаді укладальника-пакувальника та відповідно до наказу №50/к від 28.02.2023 року її було переведено до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів», 01.03.2023 року її було прийнято на цю ж посаду, а 31.05.2023 року відповідно до наказу № 16/к позивачку звільнено з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. При цьому, всупереч нормам чинного законодавства з нею не проведено розрахунку по заробітній платі у день звільнення.

При цьому заборгованість з заробітної плати перед позивачкою на день її звільнення згідно розрахункового листка за період травень 2021 року - травень 2023 року становить 40867,07 грн. З розрахункового листа за квітень місяць 2023 року заборгованість становила 43789,65 грн., що свідчить про те, що відповідачем-2 (як правонаступником), яке фактично здійснює свою діяльність на базі відповідача-1 було визнано і частково погашено заборгованість відповідача 1. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості з заробітної плати заявляються до двох відповідачів у солідарному порядку.

Відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, дії відповідачів, що полягають у невиплаті позивачці заробітної плати, є незаконними, у досудовому порядку розраховуватися боржник не бажає, а тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» подано відзив на позов, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 дійсно була переведена до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» відповідно до наказу № 23/к від 28 лютого 2023 року. Однак варто зазначити що, між ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» та ТОВ «Роменський завод продтоварів» не укладалися будь які угоди щодо переведення заборгованості заробітної плати щодо позивача, також не укладалися будь які договори щодо переведення боргу, не передавилися будь які бухгалтерські документи щодо заборгованості ТОВ «Роменський завод продтоварів» щодо заборгованості по виплаті заробітної платі останнім. Ствердження позивача які викладені у позовній заяві від 08 лютого 2024 року, щодо визнання заборгованості по виплаті заробітної плати є домислом та припущенням позивача. Також позивач, своїми домислами та припущеннями, має намір перекласти провину ТОВ «Роменський завод продтоварів» на ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів», останній в свою чергу неухильно дотримується законодавства України щодо розміру та строків виплати заробітної плати.

Щодо додатку/доказу до позовної заяви позивача від 08 лютого 2024 року, розрахункового листа за квітень 2023 року повідомляємо що, відповідно до даних які вказані у розрахунковому листі вказана організація - ТОВ «РЗП» і ймовірно заборгованість яка вказана є заборгованістю ТОВ «РЗП» таким чином ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» не має відношення до даних які викладені в розрахунковому листі за квітень 2023 року.

Щодо правонаступництва зазначає, що приймаючи до уваги позицією Верховного Суду, що викладена у наступних постановах: від 16.06.2020 у справі №910/5953/17; від 04.11.2020 у справі №922/817/18; від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц, керуючись формулюванням «об`єднання», слід розглядати такі форми реорганізації (із законодавчо передбаченим у цьому випадку правонаступництвом), як злиття та приєднання, які, при цьому, не є тотожними. У разі злиття два або більше суб`єктів господарювання припиняють своє існування, а всі майнові права й обов`язки кожного з них стають правами та обов`язками новоствореного (єдиного) суб`єкта, який виник на базі утворених в результаті злиття суб`єктів. При цьому організаційно-правова форма новоутвореного госпсуб`єкта може відрізнятися від колишніх форм госпсуб`єктів, які злилися. Що стосується приєднання, то за такої форми реорганізації також припиняє своє існування один або кілька суб`єктів, проте, на відміну від злиття, всі їхні майнові права та обов`язки стають правами та обов`язками не нового суб`єкта, а того, до якого приєдналися. Тобто до того суб`єкта, який існував раніше та продовжує своє існування у тій самій організаційно-правовій формі як правонаступник суб`єктів, що приєдналися. Відповідно до ст. 104 ЦК України передбачено універсальне правонаступництво. А саме, згідно з положеннями даної статті, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Керуючись положенням ч.5 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що в разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Злиття вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Приєднання вважається завершеним із дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному держреєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються (ч. 7 ст. 4 цього ж Закону). Також варто зазначити що, чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, утвореної внаслідок злиття або приєднання. Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення врегульований статтями 106 та 107 ЦК України, відповідно до положень яких після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, установлених законом.

Склад засновників ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передання не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється у результаті реорганізації. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. Саме тому, якщо підприємство припиняється шляхом приєднання, початком правонаступництва слід вважати дату видання наказу, з якої підприємство, до якого воно приєднується, визнано та визначено правонаступником. Правонаступництво настає не лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, а й також з моменту складення та підписання первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (передавального акту, наказу про визначення відповідного підприємства правонаступником). Майнова база правонаступників як у разі злиття, так і в разі приєднання суб`єктів господарювання змінюється на розмір активів і пасивів правопопередників (юридичних осіб, які припинили своє існування). Саме тому правонаступник суб`єктів, утворених у результаті злиття або приєднання, має право вимагати від їхніх боржників виконання всіх зобов`язань (у тому числі - майнових). Водночас він же зобов`язаний повністю виконати всі (у тому числі - майнові) зобов`язання своїх попередників. Таким чином виходячи з позиції Верховного суду та норм діючого законодавства варто зазначити що, правонаступництво настає не лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, а й також з моменту складення та підписання первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (передавального акту, наказу про визначення відповідного підприємства правонаступником). Приймаючи до уваги Рішення одноособового засновника № 09/02/2023 від 09 лютого 2023 року, в якому питання щодо, винесення питання про правонаступництво, як злиття та приєднання не ставилося.

Додатково повідомляє, що, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 лютого 2023 року відомості щодо правонаступництво, як злиття та приєднання між ТОВ «Роменський завод продтоварів» та ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» не внесені. Таким чином, Позивачем не надано жодного переконливого доказу стосовно того що, Відповідач 2 є правоприємником Відповідача 1, та несе повну відповідальність за Відповідача 1.

Відповідач ТОВ «Роменський завод продтоварів» свою позицію щодо позову не висловив.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

12 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.11).

07 березня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.51).

Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримала.

Від відповідача 1 до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за указаною адресою», при цьому судова повістка була направлена на його юридичну адресу.

Згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Таким чином, ТОВ «Роменський завод продтоварів» вважається повідомленим належним чином про час і день розгляду справи.

Відповідачем ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» явку представника до суду не забезпечено, про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З долученої копії трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач з 14.08.2018 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на посаді укладальника-пакувальника та відповідно до наказу № 50/к від 28.02.2023 року її було переведено до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів», 01.03.2023 року її було прийнято на цю ж посаду, а 31.05.2023 року відповідно до наказу № 16/к позивачку звільнено з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.7).

Факт переведення позивача з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на ту ж посаду в ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» підтверджується наказом №23/к від 28.02.2023 (а.с.28 зворот).

Факт звільнення позивача з ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» підтверджується також наказом №16/к про її звільнення від 31.05.2023 (а.с.28).

З розрахункового листка за квітень 2023, виданого ТОВ «Роменський завод продтоварів» вбачається, що борг за підприємством на кінець місяця становить 43789,65 грн, а згідно довідки, виданої цим же підприємством на кінець травня 2023 року борг підприємства становить 40867,07 грн. (а.с.8).

Супровідною відомістю ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» для перерахування коштів на поточний рахунок № НОМЕР_2 підтверджується факт перерахування позивачу ОСОБА_1 01.06.2023 авансу заробітної плати у розмірі 1750 грн (а.с.24 зворот) .

Супровідною відомістю ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів для перерахування коштів на поточний рахунок № НОМЕР_3 підтверджується факт перерахування позивачу ОСОБА_1 08.06.2023заробітної плати у розмірі 3332,81 грн (а.с.22 зворот).

Відповідачем ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» до відзиву долучено рішення одноособового засновника №09/02/2023 про утворення указаного товариства від 09.02.2023 (а.с.26-27), виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» (а.с.29-30).

Згідно довідки, виданої 21.02.2024 ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» на дату складання довідки ТОВ Роменський завод кондитерських виробів» не має будь-якої заборгованості стосовно нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.30 зворот).

Між сторонами склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості по заробітній, які регулюються Законом України «Про оплату праці», КЗпП України.

Норми права, застосовані судом.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Нормами статті 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно імперативної норми ч. 1 ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Крім того, частинами 1, 2 статті 83 КЗпП України передбачено, зокрема, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 104 ЦК України передбачено універсальне правонаступництво. А саме, згідно з положеннями даної статті, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Керуючись положенням ч.5 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» передбачено, що в разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Злиття вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Приєднання вважається завершеним із дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному держреєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються (ч. 7 ст. 4 цього ж Закону.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення врегульований статтями 106 та 107 ЦК України, відповідно до положень яких після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, установлених законом

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦК України юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у трудових відносинах.

Так, позивач з 14.08.2018 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на посаді укладальника-пакувальника та відповідно до наказу №50/к від 28.02.2023 року її було переведено до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів», 01.03.2023 року її було прийнято на цю ж посаду, а 31.05.2023 року відповідно до наказу № 16/к позивачку звільнено з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 7).

З долучених до справи документів вбачається, що після переведення позивача з ТОВ «Роменський завод продтоварів» до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів», ТОВ «Роменський завод продтоварів» не виплачено позивачу заробітну плату.

Відповідно до ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Добровільно відповідач 1 позивачу заробітну плату не виплатив, внаслідок чого існує заборгованість у розмірі 40867,07 грн. (а.с.8), яка підлягає стягненню в судовому порядку з ТОВ «Роменський завод продтоварів».

Щодо вимоги про стягнення з відповідачів у солідарному порядку указаної заборгованості по заробітній платі, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки з долучених до справи документів не вбачається, що ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» є правонаступником ТОВ «Роменський завод продтоварів».

Щодо судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, з відповідача 1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Позивач не подає заяви на негайне виконання рішення суду, тому суд не застосовує п. 2 ст. 430 ЦПК України.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 255, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод Продтоварів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів», про стягнення заборгованості із заробітної плати, задовольнити частково.

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод Продтоварів» () на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 40867 (сорок тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 07 коп.

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» () на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів», юридична адреса: вул. Томаша Міхая, 10, м. Берегове, Берегівський район, Закарпатська область, 90200, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів», юридична адреса: вул. Авіаційна, 39 оф. 17, місто Дніпро Дніпропетровська область, 49017, код ЄРДПОУ 44973116.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова