г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1144/24
Номер провадження 2/213/834/24
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року Інгулецький районний суд містаКривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Ємельянцевій Т.С., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Коваленко Роман Анатолійович, до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

14.03.2024р. позовну заяву було залишено без руху. 19.03.2024р. позивачем подано уточнену позовну заяву. 21.03.2024р. відкрито провадження у справі.

17.04.2024р. третьою особою ОСОБА_2 заявлено відвід судді, відповідно до якого вважає, що відповідно до ч.1 ст 37 ЦПК України суддя Мазуренко В.В. не може брати участі в розгляді цієї справи, оскільки це новий розгляд після скасування рішення у справі 213/1551/23, де були тотожні вимоги.

Сторони в судове засідання не з`явились.

На розгляді в Інгулецькому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа №213/1551/23, у складі головуючого судді Мазуренко, перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , третя особа Територіальна громада в особі виконкому Інгулецької районної у місті ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю. 15.06.2023р. заяву було задоволено, встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини, починаючи з лютого 2016 року по 18 липня 2022 року, тобто по день смерті ОСОБА_3 включно. 26.12.2023р. постановою суду апеляційної інстанції вказане рішення скасоване,провадження закрите.

На даний час розглядається цивільна справа № 213/1144/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Інгулецької районної у місті ради, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини, починаючи з лютого 2016 року по 18 липня 2022 року, тобто по день смерті ОСОБА_3 включно, та визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права власності на частину квартири по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суд зазначає, що розгляд даної справи не є новим розглядом тієї самої справи після скасування рішення суду, в розумінні ч.1 ст 37 ЦПК України, оскільки після скасування рішення апеляційним судом справу не направлено на новий судовий розгляд. Тому відвід задоволенню не підлягає.

З метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності або об`єктивності головуючого судді, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, враховуючи, що частина позовних вимог по даній справі тотожна тим, які були розглянуті головуючим в рамках іншої цивільної справи №213/1551/23 (рішення по якій було скасовано), та сторона по справі з приводу цього висловила недовіру суду, вважаю необхідним заявити собі самовідвід.

Відповідно до частини 5 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити заявлений самовідвід по даній справі.

Керуючись ст.ст 36, 40, 247, 257-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви третьої особи ОСОБА_2 про відвід головуючого судді - відмовити.

Заяву судді Мазуренко В.В. про самовідвід у цивільній справі №213/1144/24, провадження 2/213/834/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Коваленко Роман Анатолійович, до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Передати справу до канцелярії суду для проведення автоматизованого розподілу з метою визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України, для її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Мазуренко