Справа № 219/1597/22
Провадження № 2-н/229/94/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 р. суддя Дружківського міського суду Донецької області Дубовик Р.Є., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дружківського міського суду Донецької області перебуває заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 2019 року до 30 листопада 2021 року у розмірі 3298,74 грн., а також судового збору у розмірі 227 грн.

На виконання вимог ч.5 ст. 165 ЦПК України судом був надісланий запит до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Так, в заяві про видачу судового наказу адреса мешкання боржника вказана як: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 32052 від 14 квітня 2023 року в Єдиному державному демографічному реєстрі дані стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не знайдено.

При цьому представником заявника не надано відомостей щодо права власності боржника на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження того, що боржник має обов`язок по сплаті комунальних послуг саме за цією адресою.

Відповідно до ч. 1 п. 8 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Статтею 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що відсутні докази виникнення або порушення права грошової вимоги щодо боржника ОСОБА_1 , приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 167 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Є. Дубовик