Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/596/24

Провадження № 2-о/152/36/24

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, з участю заінтересованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 ,

встановив :

12.04.2024 в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення фактів, з участю заінтересованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2

ОСОБА_1 просить суд встановити:

- факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , а саме, що вона ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- факт належності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 :

1) трудової книжки, що видана 10 квітня 1969 року Могилів-Подільським Держліспгоспом на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) архівної довідки № 456 від 20.09.2023 р. за період роботи з 01.03.1957 по 31.08.1962, що видана їй Комунальною установою «Томашпільський трудовий архів» Томашпільської селищної ради Вінницької області на ім`я ОСОБА_7 на підставі табеля обліку праці та нарахування заробітної плати працівникам Олександрівського відділку радгоспу Томашпільського цукрокомбінату за 1957 -1962 роки;

3) довідки від 07.04.1992 № 10, яка видана Могилів-Подільським Держліспгоспом на ім`я ОСОБА_1 про роботу у 1966 - 1972 роках;

4) довідки від 12.10.2023 № 1110, яка видана Філіїєю «Жмеринське лісове господарство» на ім`я ОСОБА_1 на підставі розрахунково- платіжних відомостей за 1969-1977 роки.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Перевіривши заяву на відповідність вимогам ЦПК України вважаю, що вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 318 ЦПК України.

За приписами ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 вказав, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належать до юрисдикції суду за умов, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Тобто за змістом діючого законодавства суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Всупереч зазначеним вимогам, ОСОБА_1 до заяви не долучено доказів, на підтвердження того, що до пред`явлення заяви до суду вона зверталася до Могилів Подільського держлісгоспу, філії «Жмеринське лісове господарство» та їх правонаступників за одержанням документів, які б посвідчували юридичні факти, які просить встановити заявник, але їй в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови, а у разі ліквідації, банкрутства, припинення юридичних осіб - архівних документів у підтвердження цих обставин.

При цьому заявнику ОСОБА_1 також слід визначитись з колом заінтересованих осіб у справі.

Що стосується факту встановлення родинних відносин.

Відповідно до ст. 315 ч.1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:

- спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки;

- особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини;

- інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, серед іншого повинні додаватися довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану.

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Окрім того, заявлена вимога є передчасною, оскільки живі громадяни не позбавлені права змінити своє ім`я, в тому числі прізвище, одержавши новий паспортний документ.

Як видно із тексту заяви та поданих документів, на час звернення до суду і мати і дочка є живими. і заявник не вказує, що зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини.

За таких обставин, заявник має додатково обґрунтувати підстави звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення заявником до суду складає 605, 60 грн.

Заява ОСОБА_1 містить п`ять вимог у справі окремого провадження. Отже заявник має сплатити судовий збір відповідно до кількості заявлених нею вимог та надати підтвердження проведення такої оплати. Загальна сума судового збору, що підлягає оплаті повинна становити 3028 грн (605,60 х 5).

Заявник при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується квитанцією АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» №0.0..1 від 10.04.2024, долученою до матеріалів заяви.

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух …(рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб, та наданням документу про сплату судового збору в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.177,185,318 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, з участю заінтересованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити заявнику ОСОБА_1 про необхідність виправити вищевказані недоліки заяви у десятиденний строк з дня отримання ухвали.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена та підписана суддею 16.04.2024.

Суддя: Т.О. Соколовська