Провадження № 2/522/2743/24
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання права власності на спадщину за законом,

встановив:

20 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання права власності на спадщину за законом в розмірі 834 462, 95 гривень.

Звертаючись до суду, Позивач просив визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на нараховану, але не отриману за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком у розмірі 834 462, 95 гривень; Зобов`язати Відповідача виплатити на користь Позивача недоотриману пенсію за життя ОСОБА_2 у розмірі 834 462, 95 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю Позивача.

11 січня 2023 року Позивач звернувся до Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Свицької Олени Юліанівни з заявою про вступ до спадщини.

11 січня 2023 року державним нотаріусом зроблений запит до Відповідача відносно належних ОСОБА_2 коштів.

30 січня 2023 року Відповідач надав довідку у відповідності до якої недоотримана пенсія з 28 січня 2020 року по 31 липня 2022 року складає 432 225, 80 гривень.

19 червня 2023 року Відповідач направив лист в якому повідомив Позивача, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в ПФУ та виплата пенсії припинена з 01 березня 2016 року. При цьому наданий розрахунок суми недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року який склав 834 462, 95 гривень.

05 вересня 2023 року державний нотаріус повідомив Позивача про відсутність документів, що підтверджують право позивача на отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в розмірі 834 462, 95 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

20 жовтня 2023 року від Позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

29 листопада 2023 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 07 лютого 2024 року Позивач та його представник зазначили, про відсутність не розглянутих клопотань, у зв`язку з чим просили закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до слухання по суті.

Протокольною ухвалою суду від 07 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті.

В судове засідання 16 квітня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Позивач надав заяву про слухання справи за відсутності.

Представник Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області надав заяву про розгляд справи за відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таке положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Зважаючи на те, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в цивільному процесі, розширення дискреційних повноважень суду за рахунок можливості збирати докази за власною ініціативою у випадках, коли має місце недобросовісне здійснення процесуальних прав або невиконання обов`язків щодо доказів видається цілком обґрунтованим та дієвим засобом боротьби із недобросовісної процесуальною поведінкою сторони в інтересах збереження балансу між приватними та публічними інтересами під час відправлення правосуддя в цивільних справах.

У відповідності до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору у справі є спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З доданих до матеріалів справи доказів вбачається, що державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю. 11 січня 2023 року було відкрито спадкову справу № 13/2023, яку зареєстровано у спадковому реєстрі.

Частиною 1 статті 2-1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Згідно частини 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

На виконання зазначених норм Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок).

При цьому, пунктом 1.2 Розділу 10 Порядку визначено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до пункту 2.1 Розділу 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Також, згідно Розділу 10 Порядку нотаріусом при заведенні спадкової справи та підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину здійснюється ряд інших перевірок, зокрема щодо кола спадкоємців, складу спадщини, тощо. Відомості про результати зазначених перевірок містяться в спадковій справі.

З наведеного вбачається, що в спадковій справі заведеній державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю., якій присвоєно номер 13/2023, можуть міститись відомості стосовно кола спадкоємців та інші докази.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави неможливий без належного дослідження спадкової справи № 13/2023, яка зведена після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 2, 81, 251, 258-260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати у державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицької О.Ю. (вул. Космонавтів 11А. м. Одеса) належним чином завірені копії спадкової справи № 13/2023, яка зведена після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання права власності на спадщину за законом на 10 год. 30 хв. 21 травня 2024 року у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33, зал № 221.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Чернявська