1Справа № 335/1253/24 2/335/1217/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участі секретаря судового засідання Савченко О.І., представника позивача адвоката Монька Є.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Монька Євгена Миколайовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Монька Є.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач-1), ОСОБА_3 (далі відповідач-2) про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначав, що позивач проживає у вищезазначеній квартирі та зареєстрований у ній. Разом з ним зареєстровані відповідачі. Відповідачі, не зважаючи на те, що зареєстровані у квартирі, однак, понад один рік у ній не проживають, комунальні послуги не оплачують, участі в утриманні житла не приймають, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні, що підтверджується актом ОСББ «Нижньодніпровська-19». Перешкод у користуванні квартирою їм не чинилось. Тому вважав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Судом проведено такі процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження; призначено перше судове засідання на 13.03.2024 на 15:00 год., а також встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи.

У встановлені судом строки заяви по суті справи від учасників процесу не надходили.

12.03.2024 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме просив витребувати з Державної прикордонної служби України інформацію стосовно виїзду відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України, з вказівкою дати виїзду, країни виїзду та повернення чи неповернення в Україну після останнього виїзду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину державного кордону відповідачами.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2024 заяву представника позивача про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

01.04.2024 до суду надійшла інформація з Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону відповідачами.

18.04.2024 у судовому засіданні представником позивача подано клопотання про допит позивача в якості свідка, яке судом задоволено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, що викладені у ньому.

Відповідачі в судові засідання не з`явились, відзиву на позов не надали, із заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом надіслання судових повісток та копій відповідних документів рекомендованими листами із повідомленнями за зареєстрованим місцем їх проживання. Проте, конверти із поштовими відправленнями були повернуті на адресу суду з відповідною відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Оскільки судові повістки та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачам за їх зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідачі не повідомили суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останні були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, судом також розміщувалось оголошення про виклик відповідачів у судові засідання у цій справі на офіційному веб-сайті суду.

З урахуванням викладених обставин, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши позивача, свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 . Окрім нього у цій квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сестра позивача, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , племінниця позивача, що підтверджується листами Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.03.2024 № 04-07/3/1610, №04-07/1611 (а.с. 34-37).

У судовому засіданні встановлено, що дана квартира не приватизована. Позивач та відповідач ОСОБА_6 , яка доводиться сестрою позивачу, вселились до квартири на підставі ордеру № 3351 від 12.12.1973, виданого ОСОБА_7 , матері позивача та відповідача-1 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання.

У ст. 3 вказаного Закону визначено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу.

Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 200/17337/17, із урахуванням положень ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 64, 65, 71, 72 ЖК України, враховуючи те, що особа, яка на законних підставах вселилась в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду за захистом своїх прав, зокрема із позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 на законних підставах вселився до вищезазначеної квартири, а тому має право звернутися до суду із даним позовом.

Відповідно до акту ОСББ «Нижньодніпровська-19» від 27.11.2023 (а.с. 6) відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживають з 2019 року по теперішній час.

Згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.03.2024 № 19-22411/18/24-Вих, наданого на виконання ухвали суду від 13.03.2024 про витребування доказів у цій справі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їхала на територію України 22.12.2017, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виїхала за межі України 17.06.2019, і з того часу відсутні відомості щодо її в`їзду на територію України.

У судовому засіданні позивач, допитаний як свідок, пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 біля 20-ти років тому виїхали до Російської Федерації, та час від часу поверталися до України з метою відвідання матері позивача ОСОБА_9 У 2019 році вони виїхали з України і більше не повертались, спілкувались по телефону, цікавились станом здоров`я ОСОБА_9 , яка рік тому померла. На похорон відповідачі не приїжджали і з того часу спілкування з позивачем не підтримують.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сусіди позивача, підтвердили, що в останнє бачили відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 приблизно у 20192020 році. З того часу вони до квартири не з`являлись і у ній не проживали.

Враховуючи вказані докази, а також пояснення позивача, надані ним в якості свідка, та свідків, надані у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 понад 4 роки, але продовжують бути зареєстрованими у ній.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України (далі ЖК України), члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Так, судом встановлено, що відповідачі понад 6 місяців відсутні у квартирі АДРЕСА_1 . Докази наявності поважних причин їх відсутності понад 6 місяців у квартирі в матеріалах справи відсутні та відповідачами не надавались. Підстави збереження за відповідачами вказаного житлового приміщення, визначені ст. 71 ЖК України, судом не встановлені. Тому у даному випадку суд вважає наявними підстави, визначені ст.ст. 71, 72 ЖК України для визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням.

Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать, що відповідачі втратили інтерес до спірної квартири як до свого постійного місця проживання, та не мають наміру повертатись у квартиру і продовжувати мешкати у ній. Підстави для збереження за відповідачами житла відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач у позовній заяві не просив здійснити розподіл судових витрат, а тому це питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 7680, 89, 141, 142, 259, 265, 273, 274279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Монька Євгена Миколайовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене в повному обсязі та проголошене у судовому засіданні 18 квітня 2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач-1 ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач-2 ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Шалагінова