Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/985/24
Провадження № 2/650/677/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Великоолександрівської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до Великоолександрівської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 являється власником житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 . Вищезазначений спадковий будинок, позивачка отримала у спадщину від свого дідуся ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, державним нотаріусом не було повідомлено позивачку про будь-які обтяження на спадкове майно.

Проте у листопаді 2023 року, з метою відчуження належного позивачці нерухомого майна, вона звернулася до Високопільської державної нотаріальної контори де стало відомо, що на її житловий будинок накладено заборону.

Згідно з відповіді Великоолександрівської державної нотаріальної контори від 16.02.2024 року №238/01-16 на адвокатський запит нотаріусом було повідомлено, що наявна заборона була наслідком отримання громадянином ОСОБА_4 ссуди на будівництво індивідуального житлового будинку у підприємства «Високопільський масло сир завод». Державний нотаріус також повідомила, що у червні 2006 року Херсонська філія ДП «Інформаційний центр» від імені Великоолександрівської ДНК перенесла всі данні з архівних Реєстрів по існуючим заборонам на будівлі до оновленого електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Також нотаріус повідомила, що зняти арешт з майна не має змоги, оскільки Високопільського маслосирзавода на даний час вже не існує, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав з урахуванням обставин викладених у ньому.

Відповідач Великоолександрівська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 являється власником житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.09.2021 року державним нотаріусом Високопілької державної нотаріальної контори Херсонської області. Вищезазначений житловий будинок, позивачка отримала у спадщину від свого дідуся ОСОБА_3 1937р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою відчуження належного їй нерухомого майна, позивачка у листопаді 2023 року звернулася до Високопільської державної нотаріальної контори для укладення відповідної угоди. З`ясувалося, що на вказаний житловий будинок накладено заборону.

Згідно з відповіді Великоолександрівської державної нотаріальної контори від 16.02.2024 року №238/01-16 вбачається, що наявна заборона була наслідком отримання громадянином ОСОБА_4 ссуди на будівництво індивідуального житлового будинку у підприємства «Високопільський масло сир завод» та накладена 15.06.1967р. за повідомленням підприємства, інформація про заборону у червні 2006 року Херсонською філією ДП «Інформаційний центр» від імені Великоолександрівської ДНК перенесено всі данні з архівних Реєстрів по існуючим заборонам на будівлі до оновленого електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно п. 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що Великоолександрівською державною нотаріальною конторою 19.06.2006 року зроблено запис № 3352534 про накладення заборони на вищевказане нерухоме майно, що підтверджує Інформаційна довідка № 355375482 від 22.11.2023 року.

Запис про накладення заборони на житловий будинок АДРЕСА_1 зроблено на підставі архівного запису під номером 2393683НЕRSON3 від 12.10.2001 року.

Судом встановлено, що заборона була накладена 15.06.1967 року у зв`язку з отриманням попереднього власника будинку ОСОБА_4 ссуди на підприємстві «Високопільський масло сир завод».

Державним нотаріусом в листі № 288/01-16 повідомлено, що підприємство «Високопільський масло сир завод» припинило свою діяльність, а тому питання про зняття арешту з нерухомого майна вирішується виключно у судовому порядку.

Отже, існуюча заборона на нерухоме майно унеможливлює розпорядження будинком власниці ОСОБА_2 , чим суттєво звужує її права як власника майна, оскільки вона позбавлена права продати, подарувати або іншим чином відчужувати майно, на яке накладена заборона.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

В роз`ясненнях в п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Обтяження у зв`язку з реєстрацію прав перенесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, діяльність якого припинена до реорганізації системи реєстрації прав, накладання та зняття заборони відчуження проводив нотаріус відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999р. за № 31/5.

Відповідно до ст. 73 ЗУ "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та

їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою кабінету Міністрів України № 703 при першій державній реєстрації прав у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстратор використовує дані Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлює наявність/відсутність записів про обтяження та переносить наявні обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній

статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивача як спадкоємця, внаслідок чого вона позбавлена права оформити на себе частку спадщини та в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 175-177 ЦПК України, Законом України "Про нотаріат", суд-

у х в а л и в:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Великоолександрівської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти та скасувати заборону на нерухоме майно, зареєстровану 19.06.2006 року за № 3352534 реєстратором: Великоолександрівська державна нотаріальна контора, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Виключити заборону на нерухоме майно, зареєстровану 19.06.2006 року за № 3352534 реєстратором: Великоолександрівська державна нотаріальна контора, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК