Справа № 456/2122/22 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/861/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

ОСОБА_1 та його представника адвоката Козія І.Ю.;

адвоката Торхової А.А.

представника ТОВ ФК «ТРАСТ ФІНАНС»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» (ТОВ ФК «ТРАСТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на нерухоме майно, в якому просило суд звернути стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. від 28.08.2003 року за реєстровим №7237 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №18173425, та земельну ділянку площею 0,1549 га, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД №43099, виданого Заплатинською сільською радою 31.07.2007 року та фактично прийнято відповідачем, як спадкоємцем, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №35/33/90 від 02 серпня 2007 року, а саме: 47 252, 56 доларів США, що в еквіваленті становить 1 382 368 грн. 92 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 33 946, 55 доларів США, що в еквіваленті становить 993 102 грн. 93 коп., заборгованість за відсотками 13 306, 01 долари США, що в еквіваленті становить 389 265 грн. 99 коп., шляхом проведення прилюдних торгів та встановити початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 20 735 грн. 53 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 02.08.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір про надання кредитних послуг № 35/33/90 на загальну суму 40 000,00 доларів СІ1ІА з терміном користування коштами до 01.08.2017 року зі сплатою 14.00% річних за користування кредитними коштами (в подальшому «Кредитний договір»).

30.04.2021 року між АТ «Універсал Банк» (який є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний» шляхом зміни найменування) та Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30/04/21/ФК1, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до умов Договору факторингу Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Універсал Банк», у тому числі і до Боржника за відповідним договором.

13.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 13/08/21 /ФК1, згідно з яким відбулось відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у тому числі і до Боржника за відповідним договором.

В забезпечення виконання умов Кредитного договору між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. 03.08.2007 року за реєстровим номером 3264 (в подальшому «Договір іпотеки»). Відповідно до зазначеного Договору іпотеки, ОСОБА_4 передала в іпотеку: 1. Незавершений будівництвом житловий будинок "А-2", готовністю 99 %, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку під цим будинком площею 0,1549 га. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2021 року, предмет іпотеки належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, реєстр №7237, посвідченого 28.08.2003 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. Підтвердженням того, що цей об`єкт нерухомості є предметом іпотеки, свідчить той же самий реєстраційний номер об`єкта нерухомості 18173425. Відповідно до п. 1.2.1. іпотека розповсюджується на всі приналежності.

14.10.2013 року ВАТ «Універсал Банк» від Стрийського міськрайонного суду Львівської області дізнався, що Позичальник/Іпотекодавець ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19.02.2013 виконавчим комітетом Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області.

14.10.2013 ВАТ «Універсал Банк» направив до приватного нотаріуса Стрийського нотаріального округу Швед І.В. претензію кредитора до спадкоємців померлої ОСОБА_4 . Спадкоємцем першої черги від померлого іпотекодавця є відповідач ОСОБА_3 - чоловік померлої. Згідно відповідей Стрийської держаної нотаріальної контори від 15.12.2015 року, 10.02.2016 року та 21.12.2021 року, інших заяв про прийняття спадщини не надходило, свідоцтва не видавались. Таким чином, предмет іпотеки, що належав померлій, відповідачем не оформлювався у власність, хоча спадщина фактично ним прийнята, оскільки відповідач був зареєстрованим разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, в зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов`язань за Кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, що хоча і не оформлений відповідачем належним чином, однак прийнятий ним у спадщину після померлої ОСОБА_4 (том 1, а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Звернуто стягнення на об`єкт нерухомого майна: об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. від 28.08.2003 за реєстровим №7237 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №18173425, та земельну ділянку площею 0,1549 га, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 43099, виданого Заплатинською сільською радою 31.07.2007 та фактично прийнято спадкоємцем ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №35/33/90 від 02 серпня 2007 року шляхом проведення прилюдних торгів та встановити початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 20 735 грн. 53 коп. (том 1, а.с. 158-168).

Вищезгадане рішення оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 .

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що «суд невірно встановив обсяг зобов`язань спадкоємця та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи вартості спадкового майна», оскільки до спадкової маси належить лише 1/2 незавершеного будівництвом житлового будинку, який є предметом іпотеки.

Стверджує, що «спадкове майно не прийнято у спадщину», оскільки «приватний нотаріус відмовив у цьому спадкоємцю».

Звертає увагу на те, що пунктом 5.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у період дії в Україні воєнного стану щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статей 37, 38, 40, 41 та 47 цього Закону у відповідних частинах, а тому вважає, що суд був зобов`язаний зупинити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування (том 1, а.с. 173-175, 180-181).

05 червня 2023 року відповідач (апелянт) ОСОБА_3 помер (том 1, а.с. 212) і ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 липня 2023 року апеляційне провадження у справі було зупиненим до залучення до участі у справі правонаступників померлого (том 1, а.с. 213-214).

30 січня 2024 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла спадкова справа після смерті відповідача (апелянта) ОСОБА_3 (том 1,а.с. 227-259) і ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року апеляційне провадження у справі було поновлено, залучено до участі у справі в якості правонаступника померлого відповідача (апелянта) ОСОБА_1 і справу призначено для розгляду по суті на 08 квітня 2024 року (том 2, а.с. 2-3).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення правонаступника апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи (в тому числі і правонаступником апелянта та його представником) те, що відповідач (апелянт) ОСОБА_3 є єдиною особою, яка подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті його дружини, ОСОБА_4 (том 1, а.с. 91-зворот). Крім цього, ОСОБА_3 проживав разом з спадкодавцем на час її смерті, а відтак спадщину після смерті своєї дружини прийняв і фактично.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а частиною 3 статті 1296 ЦК України що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Подібний правовий висновок знайшов своє відображення у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18), від 08 серпня 2018 року у справі № 686/10026/16-ц (провадження № 61-6373св18), від 14 січня 2019 року у справі № 311/917/15-ц (провадження № 61-38428св18), від 14 травня 2021 року у справі № 205/6803/19 (провадження № 61-9908св20).

Відтак, за вищенаведеного, доводи апеляційної скарги стосовно того, що«спадкове майно не прийнято у спадщину», оскільки «приватний нотаріус відмовив у цьому спадкоємцю», є надуманими, а тому до уваги прийматися не можуть.

За змістом Закону України «Про іпотеку», частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи те, що відповідач ОСОБА_3 03.08.2007 року подав приватному нотаріусу заяву, якою надав згоду своїй дружині на передачу в іпотеку незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки під ним на АДРЕСА_1 , які були придбані ними під час шлюбу за спільні кошти (том 1, а.с. 32): наведена обставина стороною апелянта не оспорюється.

З урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в іпотеку було передано незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку в цілому, а не їх частини.

Відтак, відповідач ОСОБА_3 набув, як спадкоємець, статус іпотекодавця (щодо належного дружині іпотечного майна), а тому несе всі обов`язки, обумовлені іпотечним договором, та відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості успадкованого предмета іпотеки, оскільки він, будучи обізнаним про обтяження нерухомого майна іпотекою, не оскаржував цей правочин з підстав ненадання ним згоди на його укладення та не ставив питання про визнання за ним права власності на частину цього майна, як спільного майна подружжя.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги стосовно того, що«суд невірно встановив обсяг зобов`язань спадкоємця та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи вартості спадкового майна», оскільки до спадкової маси належить лише 1/2 незавершеного будівництвом житлового будинку, який є предметом іпотеки, також до уваги прийматися не можуть.

Як стверджується матеріалами справи, на стадії розгляду даної справи судом першої інстанції сторона відповідача не заявляла клопотання з посиланням на пункт 5.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про іпотеку» - про зупинення дії рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, звернення стягнення на які (як предмети іпотеки) є предметом позовних вимог, на період дії в Україні воєнного стану.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині також не можуть бути правовою підставою для внесення відповідних змін до оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції при ухваленні свого судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі зупинити дію останнього на підставі положень вищезгаданого пункту 5.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про іпотеку».

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

На клопотання представника апелянта (том 1, а.с. 186-187) ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року ОСОБА_3 (як пенсіонеру, який отримував пенсію у мінімальному розмірі) було відстрочено сплату 31 103 грн. 30 коп. судового збору за подання апеляційної скарги (том 1, а.с. 182-183) до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду цієї апеляційної скарги (том 1, а.с. 189-190).

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, до стягнення з правонаступника апелянта ОСОБА_1 в дохід держави підлягає 31 103 грн. 30 коп. несплаченого за подання апеляційної скарги судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року - без змін.

Дію рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року в частині звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1549 га, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 43099, виданого Заплатинською сільською радою 31.07.2007 року, зупинити до завершення тридцятиденного строку після припинення або скасування дії в Україні воєнного або надзвичайного стану.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ), як правонаступника померлого апелянта ОСОБА_3 ,в дохід держави 31 103 (тридцять одну тисячу сто три) грн. 30 коп. несплаченого за подання апеляційної скарги судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 16 квітня 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.