Справа № 383/134/24
Номер провадження 2/383/197/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/134/24 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 29.07.2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №332428, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 18750 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.07.2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених Договором кредиту. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами. 30.06.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №332428 від 29.07.2020 р., що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позичальником, яким є ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №332428 від 29.07.2020 р., що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позичальником, яким є ОСОБА_1 . Вважає, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги відповідача, та оскільки загальний розмір заборгованості станом на 09.01.2024 року, становить 50692,36 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 17641,44 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 27258,25 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту 5792,67 грн., нараховані 3% річних 0,00 грн., втрати від інфляції 0,00 грн. просить її стягнути на свою користь, а також стягнути судовий збір у сумі 3028,00 гривень та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 17000,00 гривень.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові просив розглядати справу без участі представника позивача та надав згоду на ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача (а.с.3 зворот).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом належним чином. До суду заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом встановлено, що 29.07.2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №332428, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 18750,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.07.2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених Договором кредиту (а.с.5-6).

Також, того ж дня, ОСОБА_1 було підписано Заяву-Анкету (а.с.7), Паспорт споживчого кредиту (8) та Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №332428 (а.с.9), які містять істотні умови договору кредиту.

Пунктом 1.5 Договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних.

Відповідно до п.1.7 Договору, передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору вкладає 126,83 % річних.

Згідно п.1.8. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 52090,04 грн.

Так, відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 15000 грн. за реквізитами вказаної у ньому платіжної картки, або іншої платіжної картки реквізити якої надані Споживачем у будь-який спосіб.

На виконання вказаної умови договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту №332428, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №2929 від 29 липня 2020 року підтверджується перерахування ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 15000 грн. АТ КБ «ПриватБанк», отримувач ОСОБА_1 , на рахунок НОМЕР_1 (а.с. 9 зворот).

30 червня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №332428 від 29.07.2020 р., що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позичальником, яким є ОСОБА_1 (а.с.13-15).

У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №332428 від 29.07.2020 р., що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позичальником, яким є ОСОБА_1 (а.с.18-20).

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором та зі сплати процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 50692,36 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 17641,44 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 27258,25 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту 5792,67 грн., нараховані 3% річних 0,00 грн., втрати від інфляції 0,00 грн (а.с.10-12). Також з даного розрахунку вбачається, що відповідачка останній раз здійснювала погашення кредиту 14.05.2021 року у загальній сумі 600 грн.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч.1 ст.1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Розрахунок заборгованості, наданий суду на дослідження позивачем, є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником Банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості.

Відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній не скористався своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких.

Враховуючи дизпозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки заборгованості суд приходить до висновку, що розмір заборгованість є обґрунтованим та підстав не довіряти розрахункам у суду не має.

Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивача.

ОСОБА_1 користувалася наданими коштами, заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості суду не надала, доказів про відсутність заборгованості у розмірі вказаному в розрахунку, суду нею також не надано, а тому права позивача порушені та підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову, оскільки відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Враховуючи обставини справи, в зв`язку з тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, що у загальній сумі становить 50692,36 грн.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно з платіжною інструкцією № від 23 січня 2024 року позивач сплатив 3028 грн судового збору, також поніс витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 17000,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представництво інтересів позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у суді адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» здійснювалось на підставі договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року (а.с.35 зворот - 36).

Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 723 від 02 січня 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 17000,00 грн (а.с.39).

Оплата згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року проведена згідно з платіжною інструкцією № від 10 січня 2024 року (а.с.38).

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій позасудовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад,складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Виходячи з принципу розумності, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 гривень, так як вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1082 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором №332428 від 29.07.2020 року в загальній сумі 50692,36 грн. та судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 гривень.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення суду або апеляційна скарга, або якщо рішення суду залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, п.і. 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області від 26.10.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 16.04.2024 року.

Суддя І. М. Адаменко