Провадження № 6/756/170/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Тихої О.О., за участі секретаря судового засідання Косянчук Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2022 у справі № 756/19287/21 позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500834417 від 28.06.2020, яка утворилася станом на 06.10.2021 у розмірі 109 943,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

02.11.2022 на підставі вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва було видані виконавчі листи.

20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 4, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту № 500834417 від 28.06.2020, укладеним з ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, заявник просить замінити стягувача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ - 40340222) у виконавчому листі № 756/19287/21.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, у заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні просив розглянути її без його участі.

Представник АТ «Альфа-Банк» надіслала до суду письмові пояснення, в яких просила задовольнити заяву представника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчому листі № 756/19287/21, зазначила, що дійсно договір факторингу, за яким банк відступив своє право вимоги за кредитним договором №500834417 від 28.06.2020 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», був укладений ще до ухвалення судового рішення, проте помилково банк не опвідомив про це суд. Наразі рішення суду ОСОБА_1 не виконане. Заяву про заміну стягувача просила розглянути за її відсутності.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялвся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст.433 ЦПК України неявка осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви.

Суд розглянув справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2022 у справі № 756/19287/21 позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500834417 від 28.06.2020, яка утворилася станом на 06.10.2021 у розмірі 109 943,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

02.11.2022 на підставі вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва було видані виконавчі листи.

20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 4, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту № 500834417 від 28.06.2020, укладеним з ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Питання заміни сторони виконавчого провадження регулюється ст.442 ЦПК України, відповідно до ч. 1 та ч. 2 якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Хоча дана норма і дійсно має назву заміна сторони виконавчого провадження, в той же час вказана стаття містить також і ч. 5, відповідно до якої положення цієї статті застосовуються також й у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких умов передбачена ст.442 ЦПК України процедура застосовується і тоді, коли заміна кредитора здійснюється поза межами виконавчого провадження до його відкриття. В даному випадку здійснюється заміна стягувача у виконавчому листі.

Згідно ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реалізація цього обов`язку відбувається шляхом переконання суду у достовірності наведених фактів. Обов`язок доказування покладається на сторони, у зв`язку з чим відбувається реалізація принципу змагальності сторін та свободи в надані ними своїх доказів суду і у доведенні перед судом їх переконливості.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора АТ «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ - 40340222) у виконавчому листі № 756/19287/21, виданому Оболонським районним судом м. Києва на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2022 у справі № 756/19287/21 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500834417 від 28.06.2020, у зв`язку з чим заява про заміну стягувача у виконавчому листі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ - 40340222) у виконавчому листі № 756/19287/21, виданому Оболонським районним судом м. Києва на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2022 у справі № 756/19287/21 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500834417 від 28.06.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Тиха