Справа № 159/7459/23
Провадження № 2-др/159/9/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 квітня 2024 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Денисюк Т.В.
з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Усаченка Максима Олеговича в інтересах позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики,
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2024 позов задоволений частково.

29.03.2024 представник позивача адвокат Усаченко М.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Просив стягнути з відповідача 9600 грн понесених позивачем витрат.

До заяви долучив договір про надання правничої допомоги та представництво від 21.11.2023, додатковий договір від 21.11.2023, акт приймання-передачі наданих послуг від 27.03.2024, квитанцію від 21.11.2023 про сплату 10 000 грн.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розгляд заяви суд призначив в судовому засіданні з викликом сторін.

В судове засіданні сторони не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_3 клопотав про розгляд заяву у його відсутності. Представник відповідача ОСОБА_4 у письмовому клопотанні не заперечував проти ухвалення додаткового рішення у його відсутності, при визначенні розміру судових витрат покладався на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою усіх учасників провадження фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про задоволення заяви з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК).

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.

За матеріалами даної цивільної справи представник позивача повідомив про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу на рівні 10000 грн, під час судових дебатів заявив про документальне підтвердження судових витрат в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК.

З наданих представником позивача доказів вбачається, що професійна правнича допомога адвокатом була надана, вона є реальною та необхідною, складається з обумовленого у договорі гонорару за складання позовної заяви і участь в судових засіданнях. Загальна сума витрат становить 10 000 грн.

Враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача, приймаючи до уваги, що позов задоволено частково на 96 %, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача 9600 грн витрат на правову допомогу, тобто у розмірі, заявленому представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 133,137,141,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Усаченка Максима Олеговича задовольнити та ухвалити у справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 27.01.2004, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 16.04.2024.

ГоловуючийТ. В. Денисюк