РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т-Р.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» в особі Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати,-

встановив:

позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати.

В обґрунтування позову посилається на те, що працює у Львівській філії Державного підприємства-Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господадства "Укрдіпродор" - "Західдіпрошлях" на посаді директора з 09.07.2020 року. Починаючи з лютого 2022 року по вересень 2023 року у відповідача виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 19.10.2023 року складає 310 487 грн. 08 коп., зокрема: лютий 2022 року - 12 589, 25 грн.; березень 2022 року 17 589,25 грн.; квітень 2022 року 12 089,42 грн.; травень 2022 року 17 741,04 грн.; червень 2022 року 17 806,94 грн.; липень 2022 року 18 480,82 грн.; серпень 2022 року 17 955,52 грн.; вересень 2022 року 17 955,52 грн.; жовтень 2022 року 19 505,15 грн.; грудень 2022 року 18 060,17 грн.; січень 2023 року 17 589,25 грн.; лютий 2023 року 17 589,28 грн.; квітень 2023 року - 17 589,28 грн.; травень 2023 року - 17 589,28 грн.; червень 2023 року - 17 589,28 грн.; липень 2023 року 17 589,28 грн.; серпень 2023 року - 17 589,28 грн.; вересень 2023 року - 17 589,28 грн. Розмір цієї заборгованості підтверджується довідкою про заборгованість № 2 від 19.10.2023 року. Крім цього, станом на 19.10.2023 року просить стягнути компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів його виплати у розмірі 20 755,20 грн. також просить стягнути моральну шкоду, так як внаслідок тривалої невиплати заробітної плати за період з лютого 2022 року по день подання позову, порушено звичний життєвий устрій життя позивача. Просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечили, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що наказом директора Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» Барановича В. Б. № 11 - к від 09 липня 2020 року, ОСОБА_1 приступив до обов`язків директора Львівської філії Державного підприємства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» з 09.07.2020 р.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відтак, згідно довідки про доходи Львівської філії "Західдіпрошлях" від 18.10.2023 року №02/1, ОСОБА_1 працює у Львівській філії «Західдіпрошлях», форма працевлаштування основна, посада директор. Дохід за серпень 2023 року становить 21850,0 грн., за вересень 2023 року 21850,0 грн., всього 43700,00 грн.

Згідно довідки № 2 від 19.10.2023 року заборгована заробітна плата ОСОБА_1 станом на 19 жовтня 2023 року складає 310 487, 08 грн., а саме: лютий 2022 року - 12 589, 25 грн.; березень 2022 року 17 589,25 грн.; квітень 2022 року 12 089,42 грн.; травень 2022 року 17 741,04 грн.; червень 2022 року 17 806,94 грн.; липень 2022 року 18 480,82 грн.; серпень 2022 року 17 955,52 грн.; вересень 2022 року 17 955,52 грн.; жовтень 2022 року 19 505,15 грн.; грудень 2022 року 18 060,17 грн.; січень 2023 року 17 589,25 грн.; лютий 2023 року 17 589,28 грн.; квітень 2023 року - 17 589,28 грн.; травень 2023 року - 17 589,28 грн.; червень 2023 року - 17 589,28 грн.; липень 2023 року 17 589,28 грн.; серпень 2023 року - 17 589,28 грн.; вересень 2023 року - 17 589,28 грн.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі №905/361/19 від 19 травня 2020 року, зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У Постанові Верховного Суду від 18.01.2021 у справі № 607/2699/17 (провадження №6115999св20) викладений висновок про те, що системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів; усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2020 у справі № 607/3509/17 (провадження № 61-12609св20) зазначено, що оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Враховуючи викладене, за період, який позивач зазначає у позовних вимогах заборгованість по заробітній платі становить 310 487, 08 грн., а тому позовні вимога про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, рішення в частині негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати позивача в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Наведене кореспондується з ст.34 Закону України "Про оплату праці", згідно якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Державною службою статистики України.

Величина приросту індексу споживчих цін: 1.045 (березень 2022) х1.031 (квітень 2022) х 1.027 (травень 2022)х1.031 (червень 2022)х1.007 (липень 2022) х1.011 (серпень 2022) х1.019 (вересень 2022) х 1.025 (жовтень 2022) х1.007 (листопад 2022) х1.007 (грудень 2022) х1.008 ( січень 2023) х 1.007 (лютий 2023) х 1.015 (березень 2023) х 1.002 (квітень 2023) х 1.005 (травень 2023) х 1.008 (червень 2023) х 0.994 (липень 2023) х 0.986 (серпень 2023) х 1.005 (вересень 2023) х 100% - 100% =1.267131 х 100% - 100% = 26.7%

Сума компенсації за лютий 2022 р.: (12 589,25 грн. х 26.7%) :100% = 3 361,33 грн.

Сума компенсації за березень 2022 року - вересень 2023 р.:

березень 2022 року 3746,51 грн. (приріст індексу споживчих цін 21.3);

квітень 2022 року 2127,74 грн. (приріст індексу споживчих цін 17,6);

травень 2022 року 2572,45 грн. (приріст індексу споживчих цін 14.5);

червень 2022 року -1967,57 грн. (приріст індексу споживчих цін 11.1);

липень 2022 року 1903,52 грн. (приріст індексу споживчих цін 10.3);

серпень 2022 року 1633,95 грн. (приріст індексу споживчих цін 9.1);

вересень 2022 року 1274,84 грн. (приріст індексу споживчих цін 7.1);

жовтень 2022 року 877,73 грн. (приріст індексу споживчих цін 4,5);

грудень 2022 року 541,81 грн. (приріст індексу споживчих цін 3,0);

січень 2023 року 386,96 грн. (приріст індексу споживчих цін 2.2);

лютий 2023 року 263,84 грн. (приріст індексу споживчих цін 1.5);

квітень 2023 року 0 грн. (приріст індексу споживчих цін від`ємний);

травень 2023 року 0 грн. (приріст індексу споживчих цін від`ємний);

червень 2023 року 0 грн. (приріст індексу споживчих цін від`ємний);

липень 2023 року 0 грн. (приріст індексу споживчих цін від`ємний);

серпень 2023 року 87,95 грн. (приріст індексу споживчих цін 0.5);

вересень 2023 року 0 грн. (приріст індексу споживчих цін від`ємний).

Відповідно до довідки №09/1 від 18.10.2023 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 993 грн. 18 коп.

Отже, загальна сума компенсації становить: 20 755,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, враховуючи, що такий такий розрахунок не оспорюється відповідачем та ним не спростований.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, якою передбачене відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір такого відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин справи.

Судом встановлено, що відповідачем порушено конституційне право позивача на оплату праці, не виплати заробітної плати у повному обсязі протягом тривалого часу роботи, що призвело до моральних страждань позивача, які виразились у порушенні звичного життєвого устрою життя, оскільки позивач був фінансово обмежений та не мав змоги задовольнити свої базові потреби, такі як похід до лікаря, змушений був економити при купівлі продуктів харчування та ліків.

Суд визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, враховує характер порушення його прав, тяжкість і істотність вимушених змін у житті внаслідок порушення трудових прав та зусиль, вжитих для їх відновлення, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 грн.

Відтак, позовні вимоги є підставними та підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно дост. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. від якого був звільнений позивач при подачі позову за позовну вимогу про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Крім того, з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про моральну шкоду у розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути 2147,20 грн судового збору.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 27, 81, 89, 95, 141, 175, 177, 223, 247, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» в особі Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, - задоволити частко.

Стягнути з Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 310 487 (триста десять тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 08 копійок.

Стягнути з Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 20 755 (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 20 копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків, зборів і обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути з Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» на користь держави 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше розміру заробітної плати за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Державне підприємство -Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (, 03037, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 39/1.

Повний текст рішення виготовлено 15 квітня 2024 року.

Суддя Ванівський Ю. М.