У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 Справа №2-7973/09 Провадження №6/607/94/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бумби М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, звернувся із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, згідно якої просить поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду №607/2554/16 від 10.05.2016 про стягнення із ОСОБА_1 (адреса проживання: Тернопільський район, с.Малий Ходачків, код ) у користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн.; стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 475,67 грн. в повернення сплачених судових витрат; видати дублікат виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду №607/2554/16 від 10.05.2016 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірний виконавчий лист стягувачем було подано до виконання та відкрито виконавче провадження №59422473 у якому було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий лист, згідно інформації ДВС було направлено стягувану 11.11.2020 року. Однак, спірний виконавчий лист ПАТ КБ «ПриватБанк» не надходив та у банку не перебуває, а тому його не було повторно пред`явлено до виконання. Відсутність виконавчого документу у органі ДВС підтверджено листом начальника Тернопільського відділу ДВС від 06.03.2024 №43893. Таким чином, вважає, що виконавчий лист втрачено в ході надіслання із виконавчої служби до стягувача, відтак, строк його пред`явлення не було пропущено із поважних причин.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду даної справи.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гриців О.Я. в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд поданої заяви ПАТ КБ «Приватбанк» у її відсутності, просить відмовити у задоволенні вказаної заяви. Попередньо представник боржника подала письмові пояснення у яких зазначила, що подану заяву вважає необґрунтованою, просить відмовити у її задоволенні. Так, вважає, що до поданої заяви стягувачем не надано жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, вказані доводи не підтверджуються матеріалами справи, зокрема не зазначено та не надано в підтвердження письмового доказу про втрату оригіналу виконавчого листа, відсутній акт юридичної особи щодо втрати виконавчого листа, результатів службової перевірки за фактом втрати виконавчих документів. Довідка ДВС про відсутність виконавчих проваджень не свідчить про втрату виконавчого листа. Також вказала, що ухвалення судового рішення в 2009 році не може свідчити про те, що за такий значний період рішення суду не було виконане. Відтак, вважає, що за відсутності об`єктивних даних про втрату оригіналу виконавчого документу підстав для видачі дублікату виконавчого листа в суду не має. Також, вважає, що на момент звернення до суду із даним клопотанням, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа з виконання рішення суду у справі №2-7973/09 пропущений, що є безумовною підставою для відмови у видачі його дублікату.

Представник Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, проте про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2009 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі №2-7973/08 за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 у користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту №227284-cred від 15.05.2008 року в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн. за курсом Національного банку України з яких: 3718,96 доларів США заборгованість за кредитом; 658,93 доларів США заборгованість з відсотків за користування кредитом; 32,54 доларів США штраф (фіксована частина); 218,89 доларів США штраф (процентна ставка). Стягнуто із ОСОБА_1 у користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 475,67 грн. в повернення сплачених судових витрат.

На підставі вищевказаного рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист № 2-7973/2010р. від 19.03.2010 року.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби від 28.04.2014 року на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження №43123753 з приводу примусового виконання означеного виконавчого листа.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції від 29.08.2014 вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу, у зв`язку із відсутністю у боржника майна, яке б підлягало опису в рахунок погашення суми боргу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2016 у справі №607/2554/16, яка набрала законної сили, заяву заступника начальника відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції, задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-7973/2010 згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 грудня 2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн. та 475,67 грн. сплачених судових витрат.

Як вбачається з означеної ухвали суду, судом встановлено, що «…виконавчий лист №2-7973/2010, виданий 19.03.2010 року Тернопільським міськрайонним судом, у справі про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн. та 475,67 грн. сплачених судових витрат втрачений при пересилці..».

Постановою головного державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 27.06.2019 року відкрито виконавче провадження №59422473 з виконання виконавчого листа №607/2554/16, виданого 10.05.2016 Тернопільським міськрайонним судом щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн. та 475,67 грн. в повернення сплачених судових витрат.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 11.11.2020 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу з підстав відсутності у боржника майна на яке можна було звернути стягнення на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з інформації зазначеній у довідці ПАТ КБ «Приватбанк» від 12.03.2024, виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду №607/2554/16 від 10.05.2016 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн., а також 475,67 грн. судовий витрат втрачено та в ПАТ КБ «Приватбанк» не перебуває.

Як вбачається з інформації викладеній у листі Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області від 06.03.2024 №43893, перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №59422473 з примусового виконання виконавчого листа №607/2554/16 від 10.05.2016, виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 у користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн., а також 475,67 грн. в повернення сплачених судових витрат. Керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану від 11.11.2020, згідно виконавчого листа стягнення не проводилось. Відповідно до наказу «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень, строк зберігання яких становить один рік. Додатково повідомляють, що повідомити місце перебування та відправлення оригіналу виконавчого документу не можливо, у зв`язку із знищенням рекомендованих поштових відправлень термін зберігання яких становить один рік.

Як слідує із тверджень заявника, виконавчий лист, який видано Тернопільським міськрайонним судом №607/2554/16 від 10.05.2016 про стягнення із ОСОБА_1 у користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 4629,32 долари США, що еквівалентно 35567,10 грн. та 475,67 грн. в повернення сплачених судових витрат було подано до виконання та відкрито виконавче провадження №59422473 у якому було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження. Однак, спірний виконавчий лист ПАТ КБ «ПриватБанк» не надходив та у банку не перебуває, а тому його не було повторно пред`явлено до виконання. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що виконавчий лист втрачено в ході надіслання із виконавчої служби до стягувача, відтак, строк його пред`явлення не було пропущено із поважних причин, відтак просить його поновити та видати дублікат виконавчого документу.

На підставі викладеного стягувач вважає, що є всі підстави для видачі йому дублікату виконавчого листа та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання.

Суд розглянувши заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа дійшов наступних висновків.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. На виконавчий лист, викладений в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

Пунктом 17.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Згідно із пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі судом виконавчого листа №2-7973/2010 були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 606-XIV, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох

років.

Разом із тим, частиною 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року (далі Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з вимогами пункту 1 частин першої статті 23 Закону № 606-XIV у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 22 Закону № 606-XIV). У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону № 606-XIV).

Частиною 4 ст.12 зазначеного Закону №1404-VІІІ, передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Частиною 5 ст.12 Закону №1404-VІІІ встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Аналогічні висновки викладені у постанові ВС від 17 листопада 2021 року у справі №419/310/12.

Також суд зазначає, що відповідно підпункту 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1404-VІІІ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Із матеріалів справи убачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» неодноразово пред`являв виконавчий лист № 2-7973/2010 від 29.08.2014 та його дублікат №607/2554/16ц від 10.05.2016, видані Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, до виконання, після чого державний виконавець відкривав виконавче провадження, а в подальшому, здійснивши ряд виконавчих дій, своїми постановами повертав виконавчий документ стягувану та його дублікат без виконання, у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду, оскільки у боржника не виявлено майно, на яке можливо звернути стягнення в межах суми боргу.

Таке повернення державним виконавцем мало місце, зокрема, 29.08.2014 року, 11.11.2020 чим, у відповідності до пункту 1 частини першої, частин другої, третьої статті 23 Закону № 606-XIV, частин четвертій, п`ятій статті 12 Закону № 1404-VIII, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався, тобто поновлювався.

Крім того, при винесенні 25.03.2016 року Тернопільським міськрайонним судом ухвали від 25.03.2016 року у справі №607/2554/16 про видачу дубліката виконавчого листа, яка набрала законної сили, фактів пропуску стягувачем строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання судом встановлено не було.

Також, не було встановлено пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання й органами державної виконавчої служби при неодноразовому відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2-7973/2010 від 29.08.2014 та його дублікатом №607/2554/16ц від 10.05.2016, оскільки, згідно пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII, у разі пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. Крім цього, боржником не оскаржувались постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання спірного виконавчого листа та його дублікату та у матеріалах відсутні документи, які б свідчили про їх скасування.

Докази повернення органом державної виконавчої служби стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №2-7973/2010 від 29.08.2014 та його дублікату №607/2554/16ц від 10.05.2016 на підставі пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII відсутні.

Разом з тим, суд наголошує, що за правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Таким чином, з огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.

Проте, органом державної виконавчої служби на вимогу стягувача не надано доказів, які б підтверджували належним чином здійснене відправлення йому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з дублікатом виконавчого листа №607/2554/16ц від 10.05.2016, виданого Тернопільським міськрайонним судом, у зв`язку із їх знищенням. Відтак, твердження стягувача про втрату дублікату виконавчого листа при його надсиланні, не спростовано.

Таким чином, суд проаналізувавши матеріали даної справи, надавши належної оцінки наявним у справі доказам, у їх сукупності, встановивши, що останнє повернення дублікату виконавчого листа стягувачу державним виконавцем було здійснено 11.11.2020, з даною заявою про видачу дублікату виконавчого листа стягувач звернувся 14.03.2024 під час уведеного воєнного стану в Україні з 24.02.2022, а також враховуючи вимоги підпункту 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1404-VІІІ відповідно до яких тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, встановивши, що дублікат вказаного виконавчого листа було втрачено (оскільки після відправлення з виконавчої служби лист до стягувача не надійшов), а строк пред`явлення його до виконання стягувачем не пропущений, суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення заяви та видачу ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікату виконавчого листа виданого на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.12.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості за договором кредиту №227284-cred від 15.08.2008 боргу на суму 4629,32 (чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять) долари США 32 центи, що еквівалентно 35567 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн.. 10 коп. та 475,67 грн. судових витрат. В іншій частині заяви слід відмовити, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 258, 260, 353, 354, ст.433, п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, суд ,-

У Х В А Л И В:

Заяву акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа №2-7973/2010 р., що виданий на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.12.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості за договором кредиту №227284-cred від 15.08.2008 боргу на суму 4629,32 (чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять) долари США 32 центи, що еквівалентно 35567 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн.. 10 коп. та 475,67 грн. судових витрат.

У решті вимог, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. В. Ромазан