КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 759/8156/23

провадження номер: 22-ц/824/815/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року у складі судді Ул`яновської О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3. звернувся до суду із позовом до Фонду соціального страхування України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський О.О., в якому просив:

визнати незаконним та скасувати наказ Фонду соціального страхування України про звільнення ОСОБА_1 від 13 квітня 2023 року № 113-к;

поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста нормативно - правового відділу юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України;

стягнути з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 19 квітня 2023 року по дату винесення рішення, виходячи із розрахунку середньоденної заробітної плати, яка становить 658 грн 43 коп.;

стягнути з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 100 000 грн 00 коп.;

визнати незаконним та скасувати наказ «Про скорочення чисельності та штату працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» від 16 січня 2023 року № 9-ОД.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Пенсійний фонд України, а ухвалою цього ж суду від 14 серпня 2023 року замінено відповідача у справі Фонд соціального страхування України на його правонаступника - Пенсійний фонд України.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено права позивачки на захист її прав в судовому порядку. Вказує, що її представник неодноразово наголошував, що він не відноситься до посадових та службових осіб, визначених у п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

Зазначає, що з 16 вересня 2021 року ОСОБА_3 на підставі наказу від 19 вересня 2021 року №30-к переведено на посаду заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, а 30 січня 2023 року на підставі наказу від 26 січня 2023 року №28-к ОСОБА_3 був звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням. Отже, ОСОБА_3 під час роботи в Фонді соціального страхування України не був наділений та не здійснював організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, що підтверджується посадовими обов`язками.

Вказує, що суд першої інстанції помилково вирішив, що представник позивачки підпадає під поняття посадової та службової особи Фонду соціального страхування України, що він є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного в Законі України «Про запобігання корупції», а також, що позивачку віднесено до ФОП, а договір про надання правничої допомоги до договорів господарського чи комерційного характеру.

Також зазначає, що суд передчасно вирішив, що позивачка та її представник не мають цивільної дієздатності, оскільки матеріали справи доводять протилежне, а докази щодо обмежень цивільної процесуальної дієздатності відсутні.

Пенсійний фонд України подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що адвокат ОСОБА_3. колишній працівник Фонду соціального страхування України, який до 31 січня 2023 року займав посаду заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду соціального страхування України в судах та взаємодії з правоохоронними органами. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 був наділений повноваженнями вчиняти дії від імені Фонду соціального страхування України без будь-яких обмежень. Виходячи із норм Закону України «Про запобігання корупції» обмеження припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функції держави, місцевого самоврядування поширюється на конкретну особі (людину). Таким чином відповідач вважає, що суд першої інстанції об`єктивно дослідив обставини справи щодо наявності у представника позивачки обмежень щодо здійснення представництва та відсутності повноважень на здійснення представництва інтересів у даній справі.

Зазначає, що ОСОБА_3 був ознайомлений з обмеженнями та вимогами, встановленими щодо нього Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується службовою запискою №1133-юр від 23 грудня 2021 року, згідно якої працівників ознайомлено з інформацією про обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції», про що міститься підпис ОСОБА_3 в списку працівників юридичного управління, виконавчої дирекції Фонду соціального захисту страхування України про ознайомлення з інформацією про обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції», які розповсюджуються на посадових та службових осіб виконавчої дирекції Фонду соціального захисту страхування України.

З урахуванням наведеного, Пенсійний фонд України просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року - без змін.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що для отримання відповіді на питання, чи відноситься посада ОСОБА_3 до категорії посадових та службових осіб, ОСОБА_3 18 вересня 2023 року направив запит до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) щодо надання роз`яснень. Однак НАЗК не змогло відповісти на питання, чи є ОСОБА_3 посадовою та службовою особою, а згідно п.25 роз`яснень № 11, на які посилається НАЗК, ОСОБА_3 не підпадає під поняття посадової та службової особи. На повторний запит ОСОБА_3 НАЗК також не надало відповіді на питання, що саме порушив ОСОБА_3 , представляючи інтереси позивачки у даній справі.

Окрім того, зазначає, що її представник на пропозицію надати пояснення 25 жовтня 2023 року був запрошений до Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, де йому надали лист Пенсійного фонду України щодо перевірки порушень особами Фонду соціального страхування України Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі, ОСОБА_3

30 листопада 2023 року ОСОБА_3 на свій лист щодо надання інформації та копій документів отримав відповідь з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якій зазначено, що на даний час підстав для вжиття заходів реагування в частині можливого порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 не встановлено.

Також вказує, що за відсутності рішення суду, яке набрало законної сили, за зверненням НАЗК про визнання договору про надання їй адвокатом ОСОБА_3. правничої допомоги або іншого судового рішення, яким би було встановлено порушення ОСОБА_3 обмеження, встановленого п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання корупції», посилання відповідача на таке порушення є хибним трактуванням норм законодавства України на свій розсуд.

Третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся апеляційним судом шляхом направлення судової повістки на наявну в матеріалах справи поштову адресу (а.с.226).

16 січня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду повернувся конверт із судовою повісткою, направленою на поштову адресу голови комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України ОСОБА_2 з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.239-240).

Згідно з п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України ОСОБА_2 повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення представника Пенсійного фонду України - Костюченко Ю.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, а також додаткові пояснення позивачки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2023 року адвокат ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Фонду соціального страхування України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Пенсійний фонд України, а ухвалою цього ж суду від 14 серпня 2023 року замінено відповідача у справі Фонд соціального страхування України на його правонаступника - Пенсійний фонд України.

У суді першої інстанції представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що відповідно інформації, яка містить у листі керівника Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції НАЗК Олександра Шульги від 28 серпня 2023 року №30-10/19688 про те, що згідно з наказом Фонду соціального страхування України від 26 січня 2023 року № 28-к ОСОБА_3 звільнено з посади заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління Фонду соціального страхування України з 30 січня 2023 року. Наразі ОСОБА_3 здійснює представництво ОСОБА_1 у цивільній справі 759/8156/23 у Святошинському районному суді міста Києва за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Отже, зважаючи на те, що до 30 січня 2023 року ОСОБА_3 працював у Фонді соціального страхування України, представництво ним як адвокатом ОСОБА_1. у цивільній справі № 759/8156/23, у якій іншою стороною є Фонд соціального страхування України, становить порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції».

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року позов представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , що підписаний та поданий до суду її представником адвокатом ОСОБА_3., суд першої інстанції виходив із того, що адвокат ОСОБА_3., який представляє інтереси позивачки ОСОБА_1 у справі, в якій заявлені вимоги до Фонду соціального страхування України, правонаступником якого є Пенсійний фонд України, працював у Фонді соціального страхування України до 30 січня 2023 року.

Отже, адвокат ОСОБА_3., звертаючись у травні 2023 року до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, порушив приписи п. 3 ч. 1 ст.26 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, забороняється: протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.

Установивши, що позов до суду від імені позивачки ОСОБА_1 подано особою, яка не мала повноважень (в силу прямої заборони на підставі п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції») на ведення справи, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Стаття 257 ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав для залишення позовної заяви, провадження за якою відкрите, без розгляду через виникнення обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи (п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.58, ч.1 ст.60, ч.1 ст.64 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника; представником у суді може бути адвокат або законний представник; представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом судового розгляду у даній справі є вимоги ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, правонаступником якого є Пенсійний фонд України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський О.О., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позов до суду від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 підписаний та поданий її представником - адвокатом ОСОБА_3.

До початку розгляду справи по суті судом першої інстанції на підставі наданих відповідачем документів з`ясовано, що ОСОБА_3 , який здійснює представництво інтересів в суді позивачки, є колишнім працівником Фонду соціального захисту страхування України, який працював на посаді заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами й був звільнений з посади 30 січня 2023 року.

Про обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», які розповсюджуються на посадових та службових осіб виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, ОСОБА_3 був обізнаний, про що вказують надані суду списки працівників юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, які ознайомлені з вказаним обмеженнями, в числі яких вказаний і ОСОБА_3 .

Судом першої інстанції враховано, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання корупції» особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, забороняється протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.

Вказані приписи Закону України «Про запобігання корупції» наведені у листі Національного агентства з питань протидії корупції Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції № 30-10/19688-23 від 28 серпня 2023 року.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції з`ясовано, що адвокат ОСОБА_3. протягом року з дня припинення відповідної діяльності у Фонді соціального страхування України звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом, в якому іншою стороною є Фонд соціального страхування України, правонаступником якого є Пенсійний фонд України, де він працював на момент припинення діяльності, чим порушив обмеження, встановлені приписом п.3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції».

Обставини дотримання ОСОБА_3 , встановлених ст.26 Закону України «Про запобігання корупції», обмежень підлягали з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів відповідача у конкретних правовідносинах, оскільки недотримання таких обмежень адвокатом ОСОБА_3. (колишнім працівником Фонду соціального страхування України, правонаступником якого є Пенсійний фонд України), унеможливлює розгляд по суті поданого ним позову у цій справі в інтересах позивача ОСОБА_5 .

Виявлені судом під час розгляду справи обставини щодо недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом, які перешкоджають розгляду справи по суті, але можуть бути усунуті в майбутньому, є наслідком залишення позову без розгляду.

Також, колегія суддів враховує, що ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженнями та вимогами, встановленими щодо нього, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується службовою запискою №1133-юр від 23 грудня 2021 року, згідно якої працівників ознайомлено з інформацією про обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції», про що міститься його підпис в списку працівників юридичного управління, виконавчої дирекції Фонду соціального захисту страхування України про ознайомлення з інформацією про обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції», які розповсюджуються на посадових та службових осіб виконавчої дирекції Фонду соціального захисту страхування України (а.с.201).

Виходячи з аналізу наведених норм матеріального і процесуального права, та встановлених судом першої інстанції обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовну заяву, подану адвокатом ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_1 , необхідно залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Посилання позивачки на листи Управління внутрішнього контролю Національного агентства з питань запобігання корупції, Управління формування правових позицій з питань декларування та конфліктів інтересів Національного агентства з питань запобігання корупції, Департаменту стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України, що адресовані ОСОБА_3 на його письмові звернення, є безпідставним, оскільки вказані листи не є нормативно-правовими актами, носять лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер.

Тоді як обмеження особам уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, щодо представництва інтересів будь-якої особи (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності, після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, встановлені на підставі прямої норми Закону України «Про запобігання корупції», які враховані судом першої інстанції при вирішенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову представника ОСОБА_1 - адвоката Левшунова Д.С про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Інші обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Апеляційний враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2024 року.

Головуючий

Судді: