Справа № 462/999/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Коць Н.І.

представників позивача ОСОБА_1 , Гащук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_2 через свого представника 07.02.2024 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 24.03.2023 року на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 5000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитини повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.03.2020 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який в судовому порядку розірвано 29.09.2021 року, і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 24.03.2023 року, з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, в умовах воєнного стану і через збільшення рівня цін аліменти, що стягуються з відповідача є недостатніми для повноцінного забезпечення дитини. Як на підставу позову вказує те, що у зв?язку із запровадженням в країні військового стану вона із сином була вимушена виїхати за кордон, а саме до Уельсу. Крім того, через відсутність допомоги близьких та необхідності постійного догляду за сином вона немає можливості офіційно працевлаштуватися, а ціни на продукти харчування, одяг та предмети повсякденного побуту значно зросли, у зв?язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.02.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач 11.03.2024 року подав до суду відзив, згідно якого зазначив, що він добровільно сплачує позивачу аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 2200 грн., що значно перевищує суму визначену судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 24.03.2023 року. На даний час він не працює, а підзаробляє тимчасовими заробітками, переважно у весняно-літній період. Зазначив, що стягнення аліментів у розмірі 5000 грн., як просить позивач, поставить його у скрутне матеріальне становище, що призведе до виникнення заборгованості по аліментах. Просить суд вимоги позивача про збільшення розміру аліментів задовольнити частково, стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 2200 грн. щомісячно з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

У поданій 12.03.2024 року відповіді на відзив уповноважений представник позивача ОСОБА_1 вказує, зокрема, що сума аліментів, встановлена судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 24.03.2023 року, об?єктивно не здатна забезпечити мінімальні потреби дитини та сприяти її повноцінному розвитку.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на мотиви такого, який просять задовольнити.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29.09.2021 року розірвано в судовому порядку (а.с.9), та від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

24.03.2023 року Залізничним районним судом м.Львова винесено судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 27.12.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття(а.с.8).

Також встановлено і не заперечується сторонами, що син ОСОБА_6 проживає з матір`ю у м.Уельсі Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії, і перебуває на її утриманні.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини; стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосуваннясудами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв?язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров?я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв?язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з?ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров?я.

Дослідженням поданих відповідачем письмових доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_3 систематично сплачує аліменти на утримання сина в більшому, ніж у встановленому вказаним судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова розмірі, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.40-45), та не заперечується стороною позивача.

Згідно довідки №174 від 04.03.2024 року Городоцького управління Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості ОСОБА_3 станом на 04.03.2024 року не перебуває на обліку у Городоцькому управлінні Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості як безробітний (а.с.38).

Із довідки №551 від 04.03.2024 року Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №12 ОСОБА_3 не перебуває на обліку як одержувач пенсійних виплат (а.с.37).

Виходячи із наведеного, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, який батьки повинні забезпечити дітям, те, що матеріальний стан позивача погіршився через військову агресію рф та запровадженням воєнного стану, у зв?язку з чим ОСОБА_2 із сином вимушена була виїхати за кордон, відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців немає, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів, присуджених судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 24.03.2023 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

За положеннями ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. від сплати якого позивач була звільнена розділяються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, із відповідача на користь держави слід стягнути 726,72 (60 % від 1211,20 грн.) грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 133, 258, 263-265, 268, 274, 275, 279ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до його повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 726,72 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний