Провадження № 2/369/376/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05.04.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі засідань в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу № 369/15074/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказав про те, що він у період з 03.06.2021 року по 27.08.2021 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» та працював на посаді головного енергетика.

27.08.2021 року позивач був звільнений з посади головного енергетика, однак в день звільнення, на порушення приписів ст. 116 Кодексу законів про працю України, йому не було виплачено заробітну плату у розмірі 53 130,00 (26 565,00 грн. за липень та 26 565,00 грн за серпень).

06.10.2021 року відповідач здійснив частковий розрахунок по заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 21 223,41 грн, а від так залишок по заборгованості з виплати заробітної плати Позивачу склав 31 906,59 (тридцять одна тисяча дев`ятсот шість) гривень 59 копійок. Фактичний повний розрахунок здійснено не було.

Позивач вважає ці дії незаконними, оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ N 13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середній заробіток працівника визначається відповідно ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом І п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно розрахункового корінця та відповідно до порядку, визначеного постановою КМУ № 100 заробітна плата позивача за фактично відпрацьований час становить 1 380,60 грн. Отже, середньоденна заробітна плата становить 1 380,60 грн.

Позивач з урахуванням уточненого розрахунку, наданого суду 03.04.2024 року, просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.08.2021 року по 24.12.2021 року.

З моменту звільнення з 27.08.2021 по 24.12.2021 року нараховується 84 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку без вирахування обов`язкових платежів та зборів становить 115 970,40 грн. (84 робочих днів х 1 380,60 грн. середньоденної заробітної плати).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2021 року (суддя Ковальчук Л.М.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. № 550 від 31.10.2023 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/15074/21 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.

Ухвалою суду від 02.11.2023 року (суддя Янченко А.В.) справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи.

29.05.2023 року представником відповідача, ОСОБА_2 було подано через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області письмові пояснення (заперечення) з доводами щодо справи. В письмових поясненнях відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, надає розрахунок по заборгованості та вираховує середньоденну заробітну плату у розмірі 951,46 грн. Посилається на необхідність сплати позивачем судового збору за вимогу майнового характеру стягнення середнього заробіку за весь час затримки розрахунку.

03.04.2024 року представником позивача разом із додатковими поясненнями надано суду квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 160 грн

Так, враховуючи прожитковий мінімум, встановлений з 1 липня 2022 року - 2481,00 грн., судовий збір за вимогу майнового характеру підлягав сплаті за ставками, що діяли на момент подачі заяви про збільшення позовних вимог. На виконання вимог законодавства позивачем було сплачено у повному розмірі судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1160,00 грн.

А відтак клопотання представника відповідача про залишення позову та заяв про збільшення позовних вимог без руху не підлягає задоволенню судом.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Представник відповідача у судове засідання 05.04.2024 року не з`явився, про судове засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 03.06.2021 року по 27.08.2021 року знаходився у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» та працював на посаді головного енергетика.

Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , Наказом про прийняття на роботу №405-к від 02.06.2021 р. та Наказом про припинення трудового договору №601-к від 26.08.2021 року.

27.08.2021 року позивач був звільнений з посади головного енергетика, однак в день звільнення, на порушення приписів ст. 116 Кодексу законів про працю України, йому не було виплачено заробітну плату у розмірі 53 130,00 (26 565,00 грн. за липень та 26 565,00 грн за серпень).

В день звільнення позивач звернувся із заявою до відповідача про видачу йому копії наказу про звільнення та довідки про заборгованість по заробітній платі. Копію Наказу про звільнення було надано позивачу, довідку по заборгованості по заробітній платі ні.

06.10.2021 року відповідач здійснив частковий розрахунок по заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 21 223,41 грн, а від так залишок по заборгованості з виплати заробітної плати позивачу склав 31 906,59 (тридцять одна тисяча дев`ятсот шість) гривень 59 копійок, але фактичний повний розрахунок не здійснено.

Відповідач повністю виплатив заборгованість по заробітній платі позивачу лише 24.12.2021 року.

Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Середній заробіток працівника визначається відповідно ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом І п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно розрахункового корінця та відповідно до порядку, визначеного постановою КМУ № 100 заробітна плата позивача за фактично відпрацьований час становить 1 380,60 грн. та вираховується на підставі наданого Відповідачем розрахункового листа за серпень. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 1 380,60 грн.

Відповідач вказав в Заяві від 27.06.2022 року про відсутність боргу з виплати заробітної плати перед позивачем, а також зазначив, що заборгованість виплачувалася частинами 06.10.2021 року та 24.12.2021 року. Додав розрахунковий лист за серпень та довідку про відсутність заборгованості. Із зазначеного самим відповідачем у Заяві від 27.06.2022 року випливає, що роботодавець повністю виплатив заборгованість по заробітній платі Позивачу лише 24.12.2021 року.

Позов до суду був поданий позивачем 25.10.2021 року, провадження було відкрито 02.11.2021 року. Отже станом на дату подання позову до суду заборгованість з виплати заробітної плати існувала.

Позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог у жовтні 2022 року після надання повної інформації щодо заробітної плати та заборгованості з неї від відповідача у липні 2022 року. Однак 03.04.2024 року представником позивача було заявлено клопотання про залишення заяви про збільшення позовних вимог, заявлених у заяві від жовтня 2022 року без розгляду та надано розрахунок заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.08.2021 року по 24.12.2021 року включно в розмірі 115 970,40 грн. (84 робочих днів х 1 380,60 грн. середньоденної заробітної плати) з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п. 3.ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 265-268 ЦПК України , ст. ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці»,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (04116, Україна, м. Київ, вул. Богдана Гаврилишина, буд.27/29, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.08.2021 по 24.12.2021 року включно в розмірі 115 970,40 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (04116, Україна, м. Київ, вул. Богдана Гаврилишина, буд.27/29, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 580,00 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 12.04.2024 року.

Суддя А.В. Янченко