Справа № 638/8017/23
Провадження № 2/638/1347/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Бикової Д.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцова Олена Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

18.07.2023 року позивач звернулась до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входять: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 62,5 кв.м. та надвірні будівлі та споруди, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області померла ОСОБА_3 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок, де проживала родина, належав ОСОБА_3 на праві приватної власності. Разом з ОСОБА_3 за зазначеною адресою були зареєстровані: онука позивач по справі, чоловік онуки ОСОБА_4 , дочка позивача ОСОБА_5 . За життя спадкодавиця склала заповіт на користь позивача. Заповіт та правовстановлюючи документи на житловий будинок знаходились безпосередньо в житловому будинку. Орієнтовно 10.03.2022 року о 14-00 год. на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 влучив бойовий снаряд, у результаті чого сталася пожежа та житловий будинок було майже зруйновано та всі речі, та документи, було знищено. На теперішній час у позивача немає можливості відновити втрачені заповіт та правовстановлюючи документи на житловий будинок.

Ухвалою суду від 02.08.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 28.09.2023 рокузакрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні; витребувано у приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцової Олени Олександрівни завірену копію спадкової справи, що була заведена після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за номером у спадковому реєстрі 70177763, номер у нотаріуса 109/2023; витребувано у КП «Архітектурне бюро та бюро технічної інвентаризації Ізюмського району» Харківської області завірені копії архівних матеріалів, згідно яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником житлового будинку під літ. «А-1», загальною площею 62,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причин неявки не повідомили, відзиву або клопотань в процесуальних питань суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області. Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 , копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 , копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 позивач є онукою померлої.

Постановою від 20.07.2023 року приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцової О.О. відмовлено у ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлючих документів щодо належності майна спадкодавцеві.

24.01.2023 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О.О. відкрито спадкову справу №109/2023 щодо майна померлої ОСОБА_3 . 24.01.2023 року ОСОБА_6 надав заяву про те, що в установлені законом строки спадщину не прийняв та не має намір звертатись до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини, від права на обов`язкову частку у спадщині відмовляється. Із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_2 . Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №47183740, посвідчений 01.04.2009 року, який зберігається у Кам`янській сільській раді Ізюмського району Харківської області чинний.

За повідомленням відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради №2023/01-359 від 07.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , значилась зареєстрованою за вказаною адресою та знята з реєстраційного обліку 25.01.2023 року у зв`язку зі смертю.

За повідомленням Ізюмської міської ради від 13.06.2023 року у зв`язку зі збройною агресією РФ Ізюмська міська територіальна громада перебувала в окупації та за час окупації, знаходження в зоні активних бойових дій інфраструктура громади зазнала значних пошкоджень. Пожежею знищено будівлю Кам`янського старостинського округу Ізюмської міської ради з майном і документацією, а відтак відсутній заповіт ОСОБА_3 . Згідно доданої копії акту про пожежу від 13.12.2022 року внаслідок пожежі знищено, зокрема, документацію, яка зберігалась у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «Архітектурне бюро та бюро технічної інвентаризації Ізюмського району Харківської області» за адресою: с.Кам`янка, вул.Ізюмська, 11 розташовано житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 62,5 кв.м., в тому числі житлова: 35,7 кв.м. Згідно архівних матеріалів власником майна є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Ізюмською державною нотаріальною конторою 23.12.2005 року за №1-1541 та зареєстрованого в КП «АБ та БТІ Ізюмського району» 12.01.2006 року за №1-20. Згідно копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 власником будинку є ОСОБА_3 .

Згідно акту від 31.01.2023 року, складеного провідним інспектором ВЗНС Ізюмського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області Сенько В.В., головним інспектором ВЦЗ та ОНПР Ізюмського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області Леновим Р.В., ОСОБА_2 орієнтовно 10.03.2022 року о 14-00 год. виникла пожежа у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого знищено дах, перекриття, вікна, двері, всі меблі, побутова техніка, особисті речі, одяг, зимові куртки, літні речі, ймовірна причина пожежі проведення бойових дій.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1, ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як роз`яснює п.п.2-3, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для його оформлення у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Таким чином, відповідно до статті 392 ЦК України з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець може звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19) Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Предметом спору у даній справі є визнання права на спадкове майно домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, позивач є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини, однак оформити свої спадкові права після померлої, вона не має змоги через відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння, виданого на ім`я спадкодавиці, що підтверджено постановою приватного нотаріуса.

Судом встановлено, що отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно позивач, яка є спадкоємцем померлої, не має можливості, оскільки зазначені документи були втрачені, а саме знищені при пожежі, внаслідок бойових дій.

Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 328,1222,1223,1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 274-279, 263-265,280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ) до Ізюмської міської ради Харківської області (Харківська обл., м.Ізюм, площа Центральна, 1, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцова Олена Олександрівна (Харківська обл., м.Ізюм, вул.Соборна, 53) про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входять: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 62,5 кв.м. та надвірні будівлі та споруди, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 15.04.2024 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин