Справа №173/810/24
Провадження №2/173/507/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Салтиковій С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, до відповідача, Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2024 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 15.04.2024 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у відповідності до ст. 247 ЦПК України.

Згідно заявлених позовних вимог за позовною заявою позивач просить зобов`язати Верхньодніпровський ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 08.11.2010, видавник: відділ ДВС Верхньодніпровського РУЮ, номер обтяження: 10530081 від 25.11.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, містяться відомості щодо арешту нерухомого майна за номером запису про обтяження 10530081, підставою якого є постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження б/н від 08.11.2010 ВДВС Верхньодніпровського РУЮ, власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , який є її батьком, помер.

Тільки під час оформлення спадкового майна, вона дізналася, що на майно, яке залишилося після смерті мого батька накладений арешт.

Згідно інформаційної довідки (№ 362679230) з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наданою 22.01.2024 року міститься запис про обтяження за:

- № 10530081 від 25.11.2010 року на підставі постанови б/н від 08.11.2010 року, обтяжувач: ВДВС Верхньодніпровського РУЮ у Дніпропетровській області внесено обтяження у вигляді арешту майна та заборони на його відчуження, об`єкт обтяження: домоволодіння, адреса: АДРЕСА_1 .

Обтяження у вигляді арешту майна, яке належало гр. ОСОБА_2 на праві власності, створює перешкоди у прийнятті мною спадщини.

В грудні 2023 року вона звернулася до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському раойні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту з майна, яке отримала у спадок після смерті свого батька.

21.12.2023 була отримана мною відповідь, яка полягала у тому, що Моніторингом Автоматизованої системи виконавчих проваджень, у тому числі Спецрозділу - виконавчі провадження (ЄДРВП), було встановлено, що відносно ОСОБА_2 на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

-№ 17287595 з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2-819 від 25.01.2010 року виданого Верхньодніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1600 грн. боргу. ВП № 17287595 перебувало на виконанні у Верхньодніпровському РУЮ з 09.02.2010 року по 14.05.2010 року та було завершено на підставі п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

-№ 21848641 (повторно пред`явлено) з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2-819 від 25.01.2010 року виданого Верхньодніпровським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1600 грн. боргу. ВП № 21848641 перебувало на виконанні у Верхньодніпровського РУЮ з 12.10.2010 року по 14.06.2012 року та було завершено на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «про виконавче провадження»;

№ 20502810 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 661 від 04.06.2010 року видане Верхньодніпровським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОДПІ 51 грн. держмита. ВП № 20502810 перебувало на виконанні у Верхньодніпровського РУЮ з 26.07.2010 по 26.11.2010 року та було завершене на підставі п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також у відповіді зазначалося, що встановити у рамках якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на відчуження б/н від 08.11.2010 року, ВДВС Верхньодніпровського РУЮ та надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження в рамках якого була винесена постанова: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 08.11.2010 року, ВДВС Верхньодніпровського РУЮ, відомості про яку внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10530081 немає можливості у зв`язку з тим, що згідно Інструкції з діловодства, паперові матеріали виконавчих проваджень зберігаються три роки, після чого такі виконавчі провадження підлягають знищенню.

Наявність не знятого арешту на майно, яке належало ОСОБА_2 , на праві власності, перешкоджає позивачу реалізувати своє право спадкування майна, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, містяться відомості щодо арешту нерухомого майна за номером запису про обтяження 10530081, підставою якого є постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження б/н від 08.11.2010 ВДВС Верхньодніпровського РУЮ, власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , який був батьком позивачки, помер.

Позивачка зазначає, що під час оформлення спадкового майна, вона дізналась, що на майно, яке залишилось після смерті її батька накладений арешт.

Згідно інформаційної довідки (№362679230) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наданою 22.01.2024 року міститься запис про обтяження за:

- № 10530081 від 25.11.2010 року на підставі постанови б/н від 08.11.2010 року, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області винесено обтяження у вигляді арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

У грудні 2023 року позивачка звернулась до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту.

21.12.2023 року позивачкою була отримана відповідь № 99775, де зазначалося, що Моніторингом Автоматизованої системи виконавчих проваджень, у тому числі Спецрозділу - виконавчі провадження (ЄДРВП), було встановлено, що відносно ОСОБА_2 на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

-№ 17287595 з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2-819 від 25.01.2010 року виданого Верхньодніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1600 грн. боргу. ВП № 17287595 перебувало на виконанні у Верхньодніпровському РУЮ з 09.02.2010 року по 14.05.2010 року та було завершено на підставі п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

-№ 21848641 (повторно пред`явлено) з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2-819 від 25.01.2010 року виданого Верхньодніпровським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1600 грн. боргу. ВП № 21848641 перебувало на виконанні у Верхньодніпровського РУЮ з 12.10.2010 року по 14.06.2012 року та було завершено на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «про виконавче провадження»;

№ 20502810 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 661 від 04.06.2010 року видане Верхньодніпровським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОДПІ 51 грн. держмита. ВП № 20502810 перебувало на виконанні у Верхньодніпровського РУЮ з 26.07.2010 по 26.11.2010 року та було завершене на підставі п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також у відповіді зазначалося, що встановити у рамках якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на відчуження б/н від 08.11.2010 року, ВДВС Верхньодніпровського РУЮ та надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження в рамках якого була винесена постанова: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 08.11.2010 року, ВДВС Верхньодніпровського РУЮ, відомості про яку внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10530081 немає можливості у зв`язку з тим, що згідно Інструкції з діловодства, паперові матеріали виконавчих проваджень зберігаються три роки, після чого такі виконавчі провадження підлягають знищенню.

Накладений арешт на майно обмежує права позивача щодо здійснення права спадкування майна її батька.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішенн

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Судом встановлено, що позивачка зверталася до відділу державної виконавчої служби із прохання про зняття арешту з належного її батькові, ОСОБА_2 , майна, але позитивного результату не отримала. Так як у зв`язку з відсутністю на даний час відкритого виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , вирішити питання про зняття арешту у позасудовому порядку виявилось неможливим. Тобто позивачем дотриманий досудовий порядок врегулювання зазначеного спору.

Згідно довідки Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) № 99775 від 21 грудня 2023 року судом встановлено, що відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , на виконанні у відділі не перебувають.

Враховуючи, що стосовно ОСОБА_2 , на час розгляду справи відсутні відкриті виконавчі провадження, забезпечення виконання яких могло б здійснюватись за рахунок належного йому нерухомого майна, суд приходить до висновку, що подальше існування арешту на майно ОСОБА_2 , має наслідком порушення права позивачки, як спадкоємця цього майна.

За наведених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги про скасування арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного за постановою відділу ВДВС Верхньодніпровського РУЮ підлягають задоволенню, оскільки на даний час будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , відсутні.

Крім того до спадкоємця переходять всі права та обов`язки, які були на час смерті у спадкодавця. Тому при наявності невиконаних спадкодавцем зобов`язань у кредиторів виникне право пред`явити зазначені вимоги спадкоємцеві, що прийняв спадщину.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211.20 грн., покласти на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) (юридична адреса: 51600 пл. О. Поля, 5 м Верхньодніпровськ Дніпропетровської області), про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з майна власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 08.11.2010, видавник: відділ ДВС Верхньодніпровського РУЮ, номер обтяження: 10530081 від 25.11.2010 року.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211.20 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 15.04.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 16.04.2024 року

Дата набрання законної сили: 16.05.2024 року