Справа № 350/2195/23
Провадження № 22-ц/4808/599/24
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Луганської В.М., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду в складі судді Бейка А.М., постановлену 05 березня 2024 року в селищі Рожнятів Івано-Франківської області усправі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 06 березня 2024 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що через зупинення провадження не може бути реалізоване утримання і забезпечення малолітньої дитини. З огляду на це вважає небгрунтованим висновок суду про те, що з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 2 500,00 грн, оскільки прожитковий мінімум на дитину у 2024 році більший за цей розмір.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що відповідач є військовослужбовцем на час постановлення ухвали. Судом першої інстанції не взято до уваги, що клопотання про зупинення провадження у справі та додані до нього докази подано з порушенням вимог ЦПК України, оскільки не надіслані позивачу.

Крім того, у справі міститься довідка №2/4/478 від 25.01.2024, підписана т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 від 09.03.2022 року призваний на військову службу у Збройні Сили України у відповідну військову частину. З поданої відповідачем ксерокопії довідки №2331 від 01.11.2022 вбачається, що він з 07.09.2022 по цей час (26.10.2022 р.) брав безпосередню участь у бойових діях, пов`язаних із забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Тобто у суду, станом на 05.03.2024 року була лише інформація про те, що відповідач був призваний на військову службу 09.03.2022 року і брав участь в бойових діях у вересні-жовтні 2022 року і відсутні належні і допустимі докази про те, що сторона у справі на даний час перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Представник скаржниці звертає увагу, що в грудні 2023 року, коли подано позов до суду, в провадженні цього ж суду перебувала справа відносно притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Суд також, в порушення КУпАП зупинив провадження у справі, на підставі поданої ОСОБА_2 довідки, що дасть можливість порушнику уникнути відповідальності.

Зазначив, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справи, предметом якої є право дитини на утримання, що потребує оперативного вирішення спору.

Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд вважав підтвердженим факт перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України та залучення його до виконання бойових завдань на території України з метою забезпечення національної безпеки і оборони України у зв`язку із повномасштабним вторгненням та збройною агресією російської федерації. При цьому зупинення провадження на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України є обов`язком, а не правом суду. Зважаючи на те, що інтереси малолітньої дитини сторін на цей час забезпечені, оскільки з відповідача стягуються щомісячно аліменти на її утримання, суд прийшов до переконання, що клопотання відповідача слід задоволити та зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З вказаним висновком колегія суддів не погоджується.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 згідно з рішенням Рожнятівського районного суду від 15 травня 2020 року на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми у розмірі 2 500,00 грн на частину всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.01.2024 суд задоволив клопотання представниці позивачки - адвоката Оліферук Ж.А. та витребував у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію станом на 18.01.2024 щодо перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

На виконання вищезазначеної ухвали до суду надійшла довідка №2/4/478 від 25.01.2024, підписана т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призваний на військову службу у Збройні Сили України згідно з Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у військову частину НОМЕР_1 від 09.03.2022.

05 лютого 2024 року ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він перебуває у складі Збройних Сил України. На підтвердження зазначених фактів ним подано копію довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 01 листопада 2022 року №2331 про те, що ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 07.09.2022 по теперішній час (26.10.2022).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №456/2541/19.

Як убачається з матеріалів справи, довідка №2/4/478 від 25.01.2024, підписана т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджує лише факт перебування ОСОБА_2 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 від 09.03.2022.

Надана довідка не містить відомостей про те, що вказана військова частина переведена на воєнний стан, а відповідач виконує бойові завдання у зоні бойових дій, не перебуває у зоні постійної дислокації.

Аналогічно не підтверджує вказаних обставин подана ОСОБА_2 копія довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 01 листопада 2022 року №2331, в якій зазначено, що відповідач приймав безпосередню участь у бойових діях з 07.09.200 по 26.10.2022.

Отже вказані довідки не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачено п.2 ч.1. ст. 251 ЦПК України. Подібний висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 та від 16 серпня 2023 року у справі №357/3844/20.

Відомостей про те, що відповідач брав участь у бойових діях станом на час вирішення питання судом 05 березня 2024 року, матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на те, що колегією суддів встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке мало наслідком постановлення помилкової ухвали, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу. Справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції як це передбачено пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 379, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 05 березня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Луганська

Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови складено 16 квітня 2024 року.