Справа № 487/3594/22
Провадження № 2-др/487/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря Мосензової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/3594/22 за заявою представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Гупала М.М. про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

22.03.2024 Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

26.03.2024 на адресу суду від адвоката Гупала М.М. в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, у якій він просить вирішити питання щодо стягнення з позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн., надану ОСОБА_1 , на підтвердження чого надав договір, розрахунок суми судових витрат та квитанцію.

Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи № 487/3594/22, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

У пункті 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 у справі № 648/1102/19, від 02 вересня 2020 у справі № 329/766/18.

Так на підтвердження наданої професійної правової допомоги представником ОСОБА_1 адвокатом Гупало М.М. надано копію договору № 154 про надання правової допомоги від 26.12.2023, який було укладено між клієнтом ОСОБА_4 та Адвокатським об`єднанням «RGM group» в особі керуючого партнера Розборського Володимира Віталійовича. У п. 1.2. вказаного договору зазначено, що предметом договору є надання консультації, складання позовної заяви або відзиву або пояснення третьої особи по цивільній справі № 487/3594/22, представлення інтересів у суді першої інстанції для іншої особи ОСОБА_1 . Крім того за надану правову допомогу за договором № 154 було сплачено 20000,00 грн. замовником ОСОБА_4 , що підтверджується копією квитанції № 154 від 22.03.2024.

Згідно із ч. 4 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру» договір про надання правничої допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Проте будь-яких доказів того, що ОСОБА_4 мала право діяти в інтересах ОСОБА_1 суду надано не було.

Крім того у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне рішення 02 червня 2014 року) зазначено, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (пункт 268).

У зв`язку з чим суд доходить до висновку, що у задоволенні заяви адвоката Гупало М.М. про стягнення судових витрат на правничу допомогу слід відмовити, оскільки останнім не доведено належними доказами обсягу та вартості наданої професійної правничої допомоги саме ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 133, 137, 141, 259, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Гупала М.М. про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя І. В. Боброва