УХВАЛА

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 369/17219/23

провадження № 61-5041ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі, Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 219 111,34 грн (справа № 369/5614/15-ц).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області, позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором у розмірі 127 343,48 грн, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 118 339,96 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 6 931,76 грн та 3 % річних в розмірі 2 071,76 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 грудня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 369/5614/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованості за кредитним договором в розмірі 127 343,48 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 118 339,96 грн, заборгованості за відсотками - 6 931,76 грн та 3 % річних - 2 071,76 грн, судового збору в розмірі 1 273,43 грн.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Вишневий ВДВС) та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року, в якій просила:

визнати дії державного виконавця Вишневого ВДВС Солдаткіна К. С. при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року протиправними;

скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року, прийняту державним виконавцем Вишневого ВДВС Солдаткіним К. С.;

зобов`язати державного виконавця Вишневого ВДВС скасувати вжиті заходи примусового виконання рішення;

зобов`язати державного виконавця Вишневого ВДВС повернути виконавчий документ, а саме виконавчий лист у справі № 369/5614/15, який виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області від 13 вересня 2018 року стягувачу - ТОВ «Порше Мобіліті».

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги щодо оскарження дій державного виконавця. Скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця Вишневого ВДВС Солдаткіна К. С. при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року. Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року, прийняту державним виконавцем Вишневого ВДВС Солдаткіним К. С. Зобов`язано державного виконавця Вишневого ВДВС скасувати вжиті заходи примусового виконання рішення. У решті вимог скарги відмовлено.

04 квітня 2024 року ОСОБА_2 , який діє від імені ТОВ «Порше Мобіліті», засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у зазначеній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Предметом позову є вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 219 111,34 грн, ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Схожий висновок викладений в ухвалах Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 569/24427/21 (провадження № 61-5048св23), від 20 листопада 2023 року у справі № 754/10132/21 (провадження № 61-15635ск23), постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 342/365/18 (провадження № 61-16127св23).

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі, Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров