Справа № 453/1433/21
№ провадження 2-р/453/1/24
УХВАЛА

іменем України

10 квітня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.,

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі 453/1433/21 за позовом ОСОБА_2 до Державного податкового університету про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду,-

встановив:

представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення у справі 453/1433/21 за позовом ОСОБА_2 до Державного податкового університету про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок.

05 квітня 2024 року представником заявника ОСОБА_1 вказані в ухвалі від 01 квітня 2024 року недоліки усунено та надіслано суду квитанцію про сплату судового збору.

Заява мотивована тим, що Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2023 року у справі 453/1433/21позов задоволено частково, а саме стягнуто з Державного податкового університету (місце знаходження: вул. Університетська, 31, м. Ірпінь, Київської області, , МФО 820172) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 110 833 (сто десять тисяч вісімсот тридцять три) гривні 66 копійок середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. Стягнуто з Державного податкового університету на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень. Стягнуто з Державного податкового університету на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 2062 (дві тисячі шістдесят дві) гривні 95 копійок.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року по справі № 453/1433/21 апеляційну скаргу Державного податкового університету залишено без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Лазор Андрія Олеговича задоволено частково, а саме збільшено нараховану суму середнього заробітку з 110 833 гривні 66 копійок до 115 495 гривень 15 копійок, а саме, як заначено в постанові Львівського апеляційного суду, враховуючи середньоденну зарплату ОСОБА_2 в сумі 416 грн. 95 коп., шестиденний робочий тиждень, а також період вимушеного прогулу з 01 жовтня 2020 року по 01 вересня 2021 року (277 робочих днів), розмір середнього заробітку складає 115 495 гривень 15 копійок. Із цієї суми підлягають вирахуванню податки та інші обов`язкові збори.

Вказує, що зазначена постанова суду є не зовсім зрозумілою (неясною) в частині того, що стосується утримання податків, зборів та інших податкових платежів з суми 115 495 гривень 15 копійок середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

Зокрема, статтею 162 Податкового кодексу України (далі ПК України) в тому числі визначено, що платником податку є: - фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; - податковий агент.

Відповідно до ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; - доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); - іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Також ст. 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно да п.164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди та інші доходи, крім зазначених у ст. 165 цього Кодексу.

Статтею 168 ПК України визначено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету, а саме: п.168.1., п. 168.1.1 п. 168.1.2., п. 168.1.3.

Оскільки за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Такий правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/13736/15.

За таких обставин вбачається, що із доходу утримуються податки збори та інші обов`язкові платежі, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу, а тому Університету незрозуміло чи зазначені в рішенні суми стягнення із врахуванням податків зборів та інших обов`язкові платежів або без таких.

Зважаючи на практичну ситуацію та для уникнення неправильного виконання рішення суду Університет як сторона по справі хоче скористатись своїм процесуальним правом на роз`яснення судового рішення.

Відповідно до положень ч.3 ст. 271 ЦПК України учасники процесу в судове зсідання не викликались.

Дослідивши заяву про роз`яснення рішення, матеріали справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення.

Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням.

Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Отже, роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, при цьому забезпечуючи дотримання принципів «незмінності» змісту рішення та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Вказане рішення не є тим судовим рішенням, яке відповідно до положень ст. 271 ЦПК України підлягає роз`ясненню, оскільки воно є повним, чітким та зрозумілим, ухваленим на підставі наявних в справі матеріалів та не потребує роз`яснення, крім того, суд не є органом, що надає правову допомогу учасникам процесу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючисьст. 271 ЦПК України, п. 21Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд ,-

ухвалив:

У задоволенні заяви заяву представника відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі 453/1433/21 за позовом ОСОБА_2 до Державного податкового університету про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Ю.Є. Ясінський