Провадження № 2/554/983/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Материнко М.О.,

за участю секретаря Литвин А.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу,

в с т а н о в и в:

ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» звернувся до суду з позовом до ЧалотриСачін про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, в якому прохали стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 215 652,44 грн. та судові витрати у розмірі 3321,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» та ЧалотриСачінбуло укладено договір фінансового лізингу №ЧГ-1833, за умовами якого останній отримав у користування автомобіль марки «HYUNDAIELANTRA», 2012 року виписку та зобов`язався здійснювати внесення лізингових платежів, згідно графіку до договору, у розмірі 14061,48 грн. кожного місяця, до 20 січня 2024 року.

ЧалотриСачіндопустив неналежне виконання зобов`язання за договором лізингу, що призвело до утворення заборгованості та стало передумовою для розірвання, 15.08.2022, вказаного договору.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , станом на день подання позову, не виконав вимогу щодо погашення заборгованості за договором лізингу у розмірі 215 652,44 грн., ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» вважало за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.09.2021 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позові підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подавав.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» та ЧалотриСачінбуло укладено договір фінансового лізингу №ЧГ-1833, за умовами якого останній отримав у користування автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2012 року виписку та зобов`язався здійснювати внесення лізингових платежів, згідно графіку до договору, у розмірі 14061,48 грн. кожного місяця, до 20 січня 2024 року.

Згідно п.11.2 вказаного договору, лізингодавець має право відмовитися в односторонньому порядку від договору та/або вилучити об`єкт фінансового лізингу у разі не сплати лізингового платежу (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений договором, та прострочення оплати становить 60 або більше календарних днів з дня настання строку сплати першого простроченого платежу або його частини.

Відповідно до копії повідомлення №АЛ-621 від 05.08.2022 про відмову від договору фінансового лізингу №ЧГ-1833 від 20.01.2022, ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» повідомляє ЧалотриСачін про те, що станом на 20.01.2022 у нього наявна заборгованість, строк прострочення по оплаті якої перевищує 60 днів, у зв`язку з чим товариство відмовляється від договору фінансового лізингу чим спричиняє його розірвання/припинення.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період з 20.01.2022-22.02.2022, станом на 13.09.22 за ЧалотриСачінрахується заборгованість за договором фінансового лізингу у розмірі 174991,12 грн.

Згідно ст.806 ЦК Україниза договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 ст.21 ЗУ «Про фінансовий лізинг», який набрав чинності з 13.06.2021 року, передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі. Частиною 3 ст.22 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено, що витрати на страхування за договором фінансового лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено таким договором.

Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст.806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 1 вказаного закону визначено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст. 5 цього Закону.

Договір фінансового лізингу - договір, за яким надаються послуги з фінансового лізингу.

Вимоги до форми договору фінансового лізингу встановлені у ст.15 цього ж закону.

Згідно ст.15 Закону 1201-IX, договір фінансового лізингу укладається в письмовій формі. Договір фінансового лізингу не підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз норм чинного законодавства України дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Згідно зі статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Правовий висновок щодо необхідності укладення договору лізингу (найму транспортного засобу) у нотаріальній формі викладено у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 464/7192/15-ц (провадження № 61-3302св18), від 5 березня 2018 року у справі № 731/45/16-ц (провадження № 61-9325св18), від 26 червня 2018 року у справі № 613/433/16-ц (провадження № 61-2252св18), від 27 червня 2018 року у справі № 641/1721/16-ц (провадження № 61-21929св18) тощо.

Сторони у справі не додержалися вимоги закону про обов`язкове нотаріальне посвідчення вказаного вище договору між ними.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним

Згідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що пов`язаний з його недійсністю.

ОскількиДоговір про фінансовий лізинг, укладений між сторонами, нотаріально не посвідчений, то він є нікчемним. Таким чином, нікчемний договір, укладений між сторонами, не створив юридичних наслідків для відповідача по справі у вигляді сплати платежів за договором та відшкодування збитків, спричинених неналежним виконанням договору.

Виходячи з вищенаведених доводів, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача слід віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 215,216,220,799,806 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус лізинг» (, місце знаходження: 04116, м.Київ, вул.МитрофанаДовнар-Запольського 5 оф.220)

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 16 квітня 2024 року.

Суддя М.О.Материнко