Справа № 404/762/24
Номер провадження 2/404/165/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі : головуючого судді - Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Галушко Н.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, якою просить визнати незаконною відмову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у здійсненні обміну проданого ОСОБА_1 товару неналежної якості золотого перстню з вставками діамантового каміння «53473/01/0/8031» на такий же або аналогічний товар належної якості.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 здійснити обмін проданого ОСОБА_1 товару неналежної якості - золотого перстню з вставками діамантового каміння «53473/01/0/8031», на такий же або аналогічний товар належної якості.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява щодо проведення засідання у їх відсутності, підтримав подане ним раніше клопотання про призначення товарознавчої експертизи. На вирішення експерта просив поставити питання:Які причини втрати якості золотим перснем з вставками діамантового каміння «53473/01/0/8031», що полягало у випадінні вставки з дорогоцінного каменю (діаманту) (2 каменя із 33 каменів)?

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 , 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно з ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до положень ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Суд, не даючи оцінку правовим відносинам між сторонами у справі, не вправі позбавляти дозволених законом та обраних сторонами засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Враховуючи викладене, з метою повного та всебічного з`ясування усіх істотних обставин, які мають значення для вирішення справи, суд вважає доцільним призначення судової товарознавчої експертизи, оскільки остання необхідна для встановлення або спростування обставин, на які посилаються учасники процесу при обґрунтуванні позовних вимог та заперечень щодо них, в свою чергу, у суду відсутні спеціальні знання для встановлення таких обставин та проведення відповідного дослідження.

В зв`язку з призначенням судової товарознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провадження у справі слід зупинити, що випливає з приписів п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України.

Тому, керуючись ст. ст. 103-104, 197, п.5 ч.1 ст.252, ст.ст. 253, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

По цивільній справі, № 404/762/24 провадження №2/404/165/24 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, призначити судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (адреса місцезнаходженням: вул. Вокзальна, 58, м. Кропивницький, 25030), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України.

На вирішення експерта поставити наступне питання:

1.які причини втрати якості золотим перснем з вставками діамантового каміння «53473/01/0/8031», що полягало у випадінні вставки з дорогоцінного каменю (діаманту) (2 каменя із 33 каменів)?

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини, що не суперечить ч.8 ст. 102 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам їх обов`язок щодо надання експерту усіх необхідних доказів по справі, а також положення ст. 109 ЦПК України, згідно з якими - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

При проведенні експертизи мають бути присутні сторони.

Копію ухвали та цивільну справу направити до Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС, для її виконання.

Провадження в справі зупинити - на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.04.2024 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО