КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/933/24
Провадження № 2/552/1377/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Шаповал Т.В.,при секретарі Біжко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

У обґрунтування позовної заяви зазначив, що 21.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за заявою АТ «Ідея Банк» вчинено виконавчий напис №657 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості на загальну суму 165 822,71 грн..

Вказував, що кредитний договір №Z06.00502.003612302 від 31.01.2018 року не був посвідчений нотаріально, а отже не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні п.1 Переліку. Під час вчинення оспорюваного виконавчого напису №657 від 21.04.2020 приватний нотаріус Остапенко Є.М. керувався законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим, а відповідно, діяв в порушення норм чинного законодавства, оскільки в даному випадку були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису на документах, наданих відповідачем.

Крім того, позивач не отримував жодної вимоги про погашення кредитної заборгованості або повідомлення про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. зареєстрований в реєстрі за №657, вчинений 21.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь позивача безпідставно стягнуту на підставі виконавчого напису нотаріуса №657 від 21.04.2020 року грошову суму у розмірі 47075,76 грн..

Стягнути з АТ «Ідея Банк» на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича належним чином завірену копію матеріалів щодо вчиненого виконавчого напису №657 від 21 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості.

05.03.2024 року до суду від відповідача АТ «Ідея Банк» надійшов відзив на позовну заяву. Вказував, що на розгляді Київського районного суду м. Полтави перебувала справа №552/143/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно позовної заяви позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 21 квітня 2020 року за №657 про стягнення з нього на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.02.2021 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Також зазначив, що оскільки ОСОБА_1 як позичальник згідно кредитного договору, власних зобов`язань не виконував, станом на 10.03.2020 у нього утворилась заборгованість за договором у розмірі 163 922,71 грн.. На виконання вимог переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 21.04.2020 року виконавчого напису №657. АТ «Ідея Банк» було надіслано позивачу повідомлення про необхідність виконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань за кредитним договором та надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення ним виконавчого напису.

Посилався на те, що позивач заявляє вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, проте не зазначає, в чому полягає спірність кредитної заборгованості, не надає доказів оспорення, спростування такої кредитної заборгованості до або на момент вчинення виконавчого напису.

Крім того, зазначив, що між позивачем та відповідачем на момент стягнення коштів державною виконавчою службою та сьогодні існують договірні правовідносини, і позивачем у справі не доведено відсутність заборгованості на момент стягнення котів державною виконавчою службою, а тому стягнення з позивача коштів у рахунок наявної кредитним договором заборгованості, яке не перевищує її розмір, не можна вважати безпідставно набутим відповідачем майном.

Просив суд закрити на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження у справі в частині позовних вимог позивача до відповідача про визнання виконавчого напису №657 вчиненого 21.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

15.03.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Зазначила що підстави позову, з якими позивач обґрунтовує свої вимоги у даній справі, на відміну від підстав позову у справі №552/143/21, не є тотожними, що відповідно не перешкоджає повторно звернутися до суду за вирішенням спору щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також зазначила, що після 22.02.2017 року виконавчий напис міг бути вчинено лише на нотаріально посвідченому кредитному договорі. Всі інші доводи відповідача,викладені у відзиві, є неспроможними, а тому, через свою безпідставність не заслуговують на увагу. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, попередньо надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України свого представника у судове засідання не направили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №657 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ» Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z06.00502.003612302 від 31.01.2018 року за період з 02.09.2019 року по 10.03.2020 року, сума заборгованості складає 165822,71 грн., в тому числі:

- строковий основний борг 102442,03 грн.;

- прострочений основний борг 8979,92 грн.;

- прострочені проценти 14687,05 грн.;

- строкові проценти 534,66 грн.;

- строкова плата за обслуговування кредиту 3528,12 грн.;

- прострочена плата за обслуговування кредиту 29736,96 грн.;

- пеня 4013, 97 грн.;

- плата за вчинення виконавчого напису 1900 грн..

Також встановлено, що на примусовому виконанні у старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Листопадна М.І. перебуває виконавче провадження №62301802 з примусового виконання виконавчого напису №657 від 21.04.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 165822,71 грн..

Щодо посилання представника відповідача про те, що розгляді Київського районного суду м. Полтави перебувала справа №552/143/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, варто зазначити наступне.

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 26.02.2021 року, справа №552/143/21. Тімощук звернувся до суду із позовом до АТ «Ідея банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 21.04.2020 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. за №657 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк».

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.02.2021 року, справа №552/143/21, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Відповідно до ст..255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спор у; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Судом встановлено,що дійсно наявне рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, однак підстави позову у даних справах є різними, а тому підстави для закриття провадження в справі судом не встановлені.

Щодо вимоги позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню варто зазначити наступне.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від АТ «Ідея Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення безпідставно стягнутих на підставі виконавчого напису нотаріуса №657 від 21.04.2020 року коштів варто зазначити наступне.

Із повідомлення Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.02.2024 року №16630, вбачається, що згідно даних АСВП на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №62301802 з примусового виконання виконавчого напису №657 від 21.04.2020 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея банк» заборгованість у розмірі 165 822,71 грн.. Згідно даних АСВП на депозитний рахунок відділу за весь період перебування на виконанні виконавчого провадження, надходили кошти у розмірі 59408,02 грн., з яких 47 075,76 грн. перераховано на рахунок стягувача.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.

За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. зареєстрований в реєстрі за №657, вчинений 21.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна та стягнути з відповідача на користь позивача 47075,76 грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028 грн. (1211,20 грн. + 1211,20 грн. + 605,60 грн. за заяву про забезпечення позову) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем №657 від 21 квітня 2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 47075 грн. 76 коп..

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ;

відповідач Акціонерне товариства «Ідея Банк», місцезнаходження: м. Львів, вул. Валова,11, ;

третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Української Повстанської Армії,29.

Суддя Т.В.Шаповал