Справа № 587/3595/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2024 року Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.,
за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В.,
представника позивача адвоката Вдовіченко О.Л.
відповідачки ОСОБА_2 ,
представника третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації (м. Суми, вул. Іллінська, 97) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і в її вихованні,
Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 04.03.2006 року по 08.02.2022 року. За час спільного проживання у них народилося троє доньок: ОСОБА_4 , 2006 року народження, ОСОБА_5 , 2011 року народження та ОСОБА_6 , 2014 року народження. На даний час, сторони разом не проживають. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір`ю. Однак, відповідачка створює перешкоди у спілкуванні батька з доньками. А тому, просив суд визначити його участь у вихованні доньок згідно з визначеним графіком.
Позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовільнити.
Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, усунути перешкоди у спілкуванні батька з дітьми та дозволити батькові брати участь у вихованні своїх дітей.
Відповідачка з позовом не погодилася, підтримала надані раніше письмові пояснення, зазначила, що вона не чинить перешкоди в спілкуванні з дітьми, діти самі не бажають спілкуватися з батьком.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської РДА в судовому засіданні підтримала письмовий висновок, зазначила, що побачення батька з доньками буде відповідати інтересам дітей, однак батько повинен налагоджувати взаємовідносини з дітьми, щоб діти мали бажання на спілкування.
В судовому засіданні були заслухані неповнолітні діти.
ОСОБА_4 зазначила, що вона не бажає спілкуватися з батьком бо вона його боїться, він її сварить та інколи навіть може вдарити.
Після пояснень ОСОБА_4 , психолог зазначила, що в її поясненнях нічого не коректного не було, дівчинці 17 років вона все розуміє і дійсно так ставиться до батька.
Яна суду пояснила, що тато її може ображати словесно, тому вона з ним не спілкується, хоча раніше вони мали добрі відносини.
Після пояснень неповнолітньої ОСОБА_7 , психолог пояснила, що для неї така поведінка не притаманна, оскільки вона найбільше спілкувалася з батьком і в них були гарні відносини, дівчинка перебуває в схвильованому емоційному стані.
Єлизавета в суді пояснила, що вона не хоче спілкуватися з батьком бо він ображає маму і інколи її саму. Зазначила, що якби батько не ображав маму то вона б була згодна з ним спілкуватися та бачитися.
Після пояснень ОСОБА_6 психолог пояснила, що тиск на дитину не здійснювався, зазначила, що у батька є всі шанси налагодити спілкування саме з ОСОБА_8 .
В судовому засіданні були допитані свідки
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона дружина позивача, зазначила, що ОСОБА_1 намагається спілкуватися з доньками, однак відповідачка чинить перешкоди.
Свідок ОСОБА_10 , суду пояснив, що вона працює в сільській раді і про стосунки сторін їй невідомі, однак вона знає, що позивач не цікавиться своїми дітьми, що в нього нова дружина, а дітей він виписав зі свого будинку.
Позиція суду
Суд вислухавши сторін, свідків, думку дітей, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні докази приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
04.03.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , уклали шлюб, що стверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 . (а.с.10).
Відповідно до рішення суду від 08 грудня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.14).
ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 (а.с. 11,12,13).
Згідно висновку Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації Сумської області від 08 квітня 2024 року №89/01-17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має психологічні образи на батька і не бажає з ним бачитися. Останній раз ОСОБА_4 бачилася з батьком у квітні 2023 року. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час судового розгляду була дуже засмучена, емоційна. Дитина раніше охоче спілкувалася з батьком, але на даний момент не бажає спілкуватися з батьком.
В наданому висновку служба вважає доцільним рекомендувати встановити графік побачень батька з доньками який буде відповідати інтересам дітей, а саме: наприкінці кожного другого тижня місяця з 17:00 п`ятниці до 17:00 неділі на території батька або території баби дітей за попереднім повідомленням про це матері, враховуючи стан здоров`я дітей, їх емоційний стан та їх згоду на спільні побачення з батьком. Зважаючи на відсутність емоційного зв`язку доньок з батьком зазначили, що в перший час такі зустрічі можуть тривати по кілька годин, на нейтральній території, без ночівлі у батька за попередньою домовленістю з матір`ю та згодою дітей. У дні народження доньок вважають доцільним побачення дітей з батьком на наступний день після дня народження; побачення у святкові дні - за попередньою домовленістю позивача з відповідачем за згодою та бажанням дітей; під час літніх канікул - не менше 2 тижнів протягом всіх літніх канікул за попередньою домовленістю з матір`ю та згодою дітей. Щодо позовних вимог ОСОБА_1 щодо випадків порушень ОСОБА_2 порядку спілкування батька з дітьми у частині сплати матір`ю штрафів у розмірі 1000,00 грн. за кожне порушення, вважають не обґрунтованим та не доцільним. Наголошують на тому, що ключовою умовою для виконання графіку побачень є згода дітей на спілкування і спільне перебування з батьком. Рекомендують позивачу першочергово встановити стійкий психологічний зв`язок з дітьми
Нормативно-правове обґрунтування
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).
Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.
Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.
Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.
Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
Таким чином, при вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини (з урахуванням її вікової зрілості), необхідним є з`ясування психоемоційного стану дитини, її інтересів та ставлення до кожного із батьків, а також мотивів бажання проживати з одним із батьків.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.
З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а отже, в першу чергу підлягають урахуванню інтереси дитини.
Висновки суду.
В судовому засіданні встановлено, що з урахуванням інтересів дітей слід встановити побачення батька ОСОБА_1 з доньками згідно запропонованого Службою у справах дітей графіком, за умови згоди дітей на спілкування з батьком, що буде сприяти налагодженню відносин між ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , Єлизаветою та їх батьком ОСОБА_1 для їх гармонійного розвитку та належного виховання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання в необхідності установлення графіку спілкування доньок з батьком відповідно запропонованого Службою у справах дітей.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 315-319 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації (м. Суми, вул. Іллінська, 97) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і в її вихованні - задовільнити частково.
Визначити участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з доньками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши наступний порядок та місце побачень:
- наприкінці кожного другого тижня місяця з 17:00 п`ятниці до 17:00 неділі на території батька або території баби дітей за попереднім повідомленням про це матері, враховуючи стан здоров`я дітей, їх емоційний стан та їх згоду на спільні побачення з батьком. Зважаючи на відсутність емоційного зв`язку доньок з батьком в перший час такі зустрічі можуть тривати по кілька годин, на нейтральній території, без ночівлі у батька за попередньою домовленістю з матір`ю та згодою дітей;
- у дні народження доньок побачення дітей з батьком на наступний день після дня народження, за попередньою домовленістю з матір`ю та згодою дітей;
- побачення у святкові дні - за попередньою домовленістю батька з матір`ю за згодою та бажанням дітей;
- під час літніх канікул - не менше 2 тижнів протягом всіх літніх канікул за попередньою домовленістю з матір`ю та згодою дітей.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Черних