Справа № 132/1970/23
Провадження № 2/132/66/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" квітня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариства «Сенс Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 630300503 від 31.08.2015 в розмірі 31301,25 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.08.2015 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630300503. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Вказує, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30.11.2022 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку залишено відповідачем без реагування. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року утворилася заборгованість у зазначеному розмірі. За вказаних підстав Акціонерне товариства «Сенс Банк» просило стягнути борг з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Підодвірного Т.І. звернувся із відзивом у якому виклав запереченн проти позову, зокрема, посилаючись на неправомірність встановлення комісії за обслуговування кредиту у нібито укладеному кредитному договорі № 630300503 від 31.08.2015. Вказує, що у наданому позивачем розрахунку зазначається про сплату відповідачем на користь банку 37448,71 грн, які були зараховані в рахунок погашення комісії за обслуговування. Зазначає, що умова договору, щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною. Звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19 зазначила: «Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення».

06.09.2023 позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» в особі адвоката Рудницького Ю.І. подав відповідь на відзив у якому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Уповноважений представник позивача- ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином про що свівдчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що 31.08.2015 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» із Анкетою - заявою про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та одночасно із цим надав Банку Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Як вбачається із змісту Анкети-заяви, остання містить анкетні дані ОСОБА_1 , підпис позичальника та датована 31.08.2015. Також вказано, що ОСОБА_1 підписанням цього акцепту підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між ним та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі).

Із змісту Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка датована 31.08.2015 і підписана відповідачем, вбачається, що вона містять наступну інформацію: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту: «Максимум-готівка»; мета кредиту для особистих потреб; умови обслуговування Кредитної картки: пропозицію клієнта до Банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та прохання повідомити реквізити рахунку і випустити міжнародну платіжну карту «DMC Gold» строком дії 2 роки з моменту випуску; умови надання Кредитної лінії: ліміт Кредитної лінії у розмірі 75000 грн 00 коп., процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 26 % річних, тип процентної ставки фіксована; умови сплати платежів, визначених Угодою/Договором: обов`язковий мінімальний платіж 7 % від суми загальної заборгованості за Кредитною лінією, але не менше 50 грн 00 коп.

Підписанням Оферти ОСОБА_1 підтвердив, що попередньо ознайомлений у письмовій формі: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; - з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.

Відповідно до Акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, АТ «Альфа-Банк» акцептував зазначені вище умови угоди, запропоновані відповідачем, які є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

АТ «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та встановлено на ньому кредитний ліміт.

Відповідачем ОСОБА_1 використовувалася кредитна картка «World Debit Mastercard», за допомогою якої відбувалося зняття коштів та їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, а також випискою по рахунку з кредитною карткою «World Debit Mastercard» за період з 31.08.2015 по 22.01.2023.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких зазаявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, закредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України від 22 вересня 2011 року N 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою такого змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 5.4 Оферти за обслуговування кредиту банк встановлює комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування.

Проте банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відтак позивач не мав права встановлювати такі платежі, оскільки вони покладають на боржників обов`язок компенсувати можливі фінансові ризики банківської установи, отже вказане положення кредитного договору є нікчемним.

Таким чином обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої неможливе встановлення комісії, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги банку в частині стягнення комісії у розмірі 37448,71 грн не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що у наданому позивачем розрахунку зазначається про сплату відповідачем на користь банку 37448,71 грн, які були зараховані в рахунок погашення комісії за обслуговування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19 зазначила: «Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення».

Так, дослідивши виписку по рахунку за кредитною карткою заперіод 31.08.2015 по 22.01.2023 та розрахунок заборгованості за кредитом, станом на 22 січня 2023 року, судом встановлено, що відповідачем сплачено на користь банку 37448,71 грн, які були зараховані в рахунок погашення комісії за обслуговування.

Тобто ОСОБА_1 погашено заборгованість в розмірі 37448,71 грн, яка не врахована в розрахунку, а отже відповідачем було сплачено заборгованість на виконання вимог кредитного договору, яка становить: 31301,25 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у справі відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором № 630300503 від 31.08.2015 в розмірі 31301,25 грн.

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн залишити за позивачем.

Виходячи із викладеного, керуючись ст.ст. 141, 206, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.526-527, 530, 1050 та 1054 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: