Провадження №2/523/1256/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал", про визнання відсутності матеріально-правових підстав для стягнення заборгованості та визнання безпідставним нарахування заборгованості,

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2019 року ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 4066,08 грн. за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 рік.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року матеріали цивільної справи були передані за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси.

26 березня 2020 року ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Середи І.В. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито у справі провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася з зустрічним позовом до ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» та просила визнати відсутність у позивача за первісним позовом матеріально-правових підстав для задоволення його вимог про стягнення заборгованості, визнати безпідставним нарахування плати за особовим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 4066,08 грн.

В обгрунтування зустрічного позову зазначено, що товариство проводить незаконну господарську діяльність на підставі незаконно виданої ліцензії на централізоване водопостачання та водовідведення. Крім того, відсутність належним чином укладеного договору оренди цілісного майнового комплексу КП «Одесводоканал» та акту прийому-передачі даного комплексу також позбавляло товариство підстав для отримання ліцензії на централізоване водопостачання та водовідведення, оскільки за таких підстав матеріально-технічна база є юридично відсутньою. Видача ліцензії у даному випадку має корупційну складову. Проект договору , на який посилається ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал», не є належним правовстановлюючим документом. Договір оренди мав бути посвідчений нотаріально. Крім того, даний договір був укладений неналежною стороною, оскільки представляти інтереси територіальної громади м. Одеси повинно представництво з управління комунальною власністю Одеської міської ради.Передача цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства в оренду не відбулася. Крім того, вона вважає, що правонаступництво КП «Одесводоканал» було оформлено з порушенням діючого законодавства. З приводу вказаних порушень були звернення до правоохоронних органів, слідство триває.

01 липня 2021 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, розгляд справи було продовжено за правилами загального провадження.

13 грудня 2022 р. зустрічну позовну заяву було залишено без розгляду.

23 грудня 2022 р. складено повне рішення по первісному позову ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 4066,08 грн. за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 рік, вимоги задоволено.

21 листопада 2023 року Одеським апеляційним судом рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року скасовано і ухвалено нове рішення, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2022 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 повністю підтримала обгрунтування зустрічного позову та просила вимоги задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення зустрічного позову, вказавши на те, що вимоги безпідставні, просила врахувати рішення Верховного Суду з приводу правовстановлюючих документів товариства та врахувати рішення Одеського апеляційного суду з розгляду первісного позову, який встановив обставини і вони мають бути враховані судом, і не підлягають доказуванню, відповідно до вимог ст.82 ЦПК України . Вважає також, що обраний спосіб захисту є неналежним.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснює послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою отримує і споживає надані послуги ОСОБА_1 , на її ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Нараховано заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 4066,08 грн. за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 рік.

17 грудня 2003 року рішенням Одеської міської ради №2038-XXIV було затверджено проект договору оренди цілісного майнового комплексу «Одесводоканал» в цілому та доручено Одеському міському голові укласти договір оренди цілісного майнового комплексу КП «Одесводоканал».

Відповідно до додатку №1 до вказаного рішення того ж дня, 17 грудня 2003 року між Одеською міською радою в особі міського голови та ТОВ «Інфокс» було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Одесводоканал», предметом якого є цілісний майновий комплекс та підписано акт приймання-передачі майнового комплексу, який є додатком №2 до договору.

Згідно з Положенням про філію «Інфоксводоканал» філія «Інфоксводоканал» є структурним підрозділом ТОВ «Інфоксводоканал», створеним на базі орендованого товариством цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Одесводоканал» (п. 1.1); предметом діяльності філії є: надання послуг водопостачання та водовідведення в кількісних і якісних параметрах, згідно з існуючими технічними можливостями (п.2.1); Філію створено з метою задоволення потреб підприємств, організацій, установ і громадян в послугах водопостачання та водовідведення шляхом здійснення необхідної виробничої діяльності (2.2).

23 грудня 2022 р. Суворовським районним судом м.Одеси складено повне рішення по первісному позову ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 та стягнуто заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 4066,08 грн. за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 рік.

21 листопада 2023 року Одеським апеляційним судом ухвалено постанову, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 23 грудня 2023 року у справі №522/21872/19 скасовано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства суму боргу за оплату житлово-комунальних послуг за період з січня 2017 року по вересень 2019 року включно у розмірі 3744,91 грн.В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Одеським апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_1 за надані послуги грошові кошти не сплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4066,08 грн за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року. Це підтверджується розрахунком заборгованості, наданим суду позивачем. Довід щодо необґрунтованості розрахунку позивача не спростований належним чином наданням іншого розрахунку або зазначення, в чому саме полягає неправильність розрахунку, застосованих для цього тарифів, тощо.

Відповідно до п. 2.1 Положення про філію «Інфоксводоканал» предметом діяльності філії є надання послуг водопостачання та водовідведення в кількісних та якісних параметрах, 16 жовтня 2014 року НКРЕКП прийняло рішення про видачу ліцензії ТОВ «Інфокс» на здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, недійсною ліцензія не визнавалася, також не визнавався недійсним і договір оренди між Одеською міською радою і позивачем про оренду цілісного майнового комплексу. Так само як і відсутнє рішення щодо неконституційності НКРЕКП, який встановлює тарифи для підприємств, які здійснюють діяльність з надання послуг з водопостачання та водовідведення по всій Україні.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 15 лютого 1992 року затверджено Правила користування комунальним водопроводом та каналізацією у м. Одесі, у додатку № 1 визначені норми водопостачання, які у подальшому доповнені рішення № 30 від 25 лютого 2010 року. Не надано жодних доказів на спростування обставин, вказаних упервісному позові.

Не спростовано факт надання позивачем та отримання відповідачкою послуг водоканала як різновиду житлово-комунальних послуг, порушення строків та розміру їх оплати, а також відсутність актів-претензій або інших доказів щодо надання позивачем послуг неналежної якості чи не в повному обсязі.

Законність надання ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» послуг та здійснення ними господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення та надання ним послуг , які нею споживалися у повному обсязі, що має наслідком їх оплату, не спростована заявницею.

Довід апеляційної скарги про залишення судом поза увагою неправомірність визначення рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25 лютого 2010 року кількісних показників водоспоживання, то таке не є предметом розглядуваної справи, а є самостійним предметом оскарження.

Відповідні докази по справі відсутні.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. ст.626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з нормами ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду,

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі якихсудвстановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи,судвирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, щосудоцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з нормами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як було судом встановлено 21 листопада 2023 року Одеським апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 встановлено обставини правомірності заявлених вимог про нарахування заборгованості, тобто встановлено обставини, які не потребують доказуванню, надано оцінку виниклим правовідносинам.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відзив ОСОБА_1 на первісний позов товариства містив як і в зустрічному позові такі ж обгрунтування заперечень проти права товариства на заявлений позов про стягнення заборгованості.

Крім того, суд звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи не є перевірка господарської діяльності товариства, на підтвердження своїх доводів позивачкою за зустрічним позовом не надано належних доказів щодо незаконної господарської діяльності товариства, або незаконності видачі ліцензії на впровадження господарської діяльності.

Отже, доводи щодо неправомірності набуття ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" статусу виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,77, 82, 258-260, 263-265, 273,354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні зустрічного позову до ТОВ "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал", про визнання відсутності матеріально-правових підстав для стягнення заборгованості та визнання безпідставним нарахування заборгованості.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 12 квітня 2024 року