САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2374/18
Провадження №6/726/13/24
УХВАЛА

16.04.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г. за участю секретаря судових засідань Богонос Г.Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Садгірського районного суду м.Чернівці перебуває подання подання державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Заявник зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження 59360504 з виконання виконавчого листа №726/2374/18 виданого 13.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 139 113,18 гривень.

За вказаним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запит від 15.03.2024 року майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Боржниця 23.10.2023 року ознайомилася та отримала копії матеріалів виконавчого провадження, про що написала відповідну заяву.

ОСОБА_1 одержує доходи в Головному управлінні Пенсійному фонді України в Чернівецькій області, однак кошти по виконанню рішення суду не сплачує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 15.03.2024 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 , неодноразово перетинала кордон України, остання дата перетину кордону ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За повідомленням Державної міграційної служби України від 15.03.2024 року ОСОБА_1 має паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчий лист №726/2374/18 виданий 13.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 139113,18 гривень.

Державний виконавець Овсяник Н.М. просив розгляд подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 провести без його участі.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Постановою від 18.06.2019 року ВП №59360504 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №726/2374/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості 139113,18 (а.с.5-6).

Листом Державної прикордонної служби України від 15.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 володіє закордонним паспортом № НОМЕР_2 та неодноразово перетинала кордон України (а.с. 7-9).

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає за необхідне у його задоволенні відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Зі змісту п.5 ст.6 зазначеного Закону, вбачається, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.

Отже, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Тобто, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останньої від виконання своїх зобов`язань.

На підставі викладеного вище та матеріалів справи, вбачається, що державний виконавець звертаючись до суду з вказаним поданням, не надав жодних доказів на підтвердження умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за рішенням суду, причини непогашення боргу в добровільному порядку, а також державним виконавцем не вчинено всіх дій передбачених законом по погашенню заборгованості за рахунок майна зазначеного в поданні. Також судом враховується те, що приватним виконавцем не надано суду жодних доказів, саме про отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, що свідчило б про її обізнаність про наявність боргу та не надано доказів про свідомі діяння боржниці, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, а твердження заявника про обізнаність боржниці про наявність у неї заборгованості не знайшло підтвердження у судовому засіданні, а отже, наявність лише одного статусу боржника не є підставою для тимчасового обмеження виїзду за кордон, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя І. Г. Проскурняк