печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму позики у розмірі 14 716 609,11 грн., що еквівалентно 1 249 287,70 доларів США на день платежу; проценти за користування позикою у розмірі 21 768 577,85 грн.; три проценти річних у розмірі 3 498 000,75 грн.

26.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просив визнати недійсним договір позики від 10.07.2014 року, укладений між ним та ОСОБА_3 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19.11.2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

Постановою Київського апеляційного суду від 23.02.2021 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 19.11.2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 10.11.2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23.02.2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року прийнято цивільну справу № 757/38773/17-ц до провадження судді в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 14.03.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2022 року відкладено підготовче засідання на 05.08.2022 року.

04.08.2022 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки ОСОБА_1 призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2022 року відкладено підготовче засідання на 23.09.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року відкладено підготовче засідання на 16.01.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року відкладено підготовче засідання на 18.04.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2023 року відкладено підготовче засідання на 03.08.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2023 року відкладено підготовче засідання на 03.10.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2023 року відкладено підготовче засідання на 08.02.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2024 року відкладено підготовче засідання на 03.04.2024 року.

Позивач у підготовче засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав до суду заяву про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Дослідивши заяву представника відповідача про зупинення провадження у справі та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Проходження військової служби регулюється Законом України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

Для обов`язкового зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України повинні існувати дві імперативні умови:

- перебування сторони на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань;

- Збройні Сили України або інші утворені відповідно до закону військові формування повинні бути переведені на воєнний стан.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Така правова позиція узгоджується із постановою КЦС ВС від 21.12.2022 у справі № 456/2541/19.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 06 квітня 2000 року, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 2 цього Закону, правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача подано заяву про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що на даний час відповідач проходить службу в Збройних Силах України.

З долученої до заяви довідки Старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2022 року вбачається, що головний сержант ОСОБА_1 призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 27.02.2022 року.

Проте, надана представником відповідача довідка не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить інформації про переведення на воєнний стан та виконання бойових завдань у зоні бойових дій військової частини, в якій ОСОБА_1 перебуває на військовій службі.

Таким чином, сам по собі воєнний стан, а також перебування відповідача у складі ЗСУ чи інших військових формувань, не є безумовною підставою для зупинення справи. Необхідною умовою, є те, що зазначене військове формування переведено на воєнний стан або залучено до проведення антитерористичної операції.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду чи приймати участь у розгляді справи через свого представника.

Представником відповідача не вказано, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідача на військовій службі, враховуючи, що справа перебуває в провадженні суду з 2017 року, у даній справі постановою Верховного суду від 10.11.2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23.02.2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, у суду не має об`єктивних перешкод розглянути вказану справу та відсутні обставини, які заважають здійснювати її розгляд, а зупинення провадження у справі лише слугуватиме затягуванню процесу та розумності строку розгляду справи, визначеного ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 279, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 03.04.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький