УХВАЛА

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 552/8921/22

провадження № 61-4636 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко Ірина Олександрівна, та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області) на свою користь 2 984,71 грн, з яких: успадкована ним надбавка до пенсії як дитині війни за період з вересня 2010 року по травень 2011 року в розмірі 1 343,52 грн, інфляційні втрати - 1 373,38 грн, 3% річних - 267,81 грн. Також просив стягнути з відповідача на свою користь 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим невиконанням судового рішення.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 несплачені кошти у розмірі 1 343,52 грн, інфляційні втрати у зв`язку з затримкою виплати у розмірі 1 373,38 грн, 3% річних за період затримки виплати у розмірі 267,81 грн. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2024 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 квітня 2023 року скасовано в частині нарахувань інфляційних втрат та 3% річних на суму недоотриманої пенсії та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

31 березня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від імені ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко І. О. подала касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просила її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

02 квітня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшла касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції, в якій заявник просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Ціна позову у цій справі становить 7 984,71 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250=757 000).

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Встановлені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України підстави для касаційного оскарження судових рішень лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, стабілізувати цивільні правовідносини.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на випадок, передбачений підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у такій справі підлягає касаційному оскарженню.

Однак, касаційна скарга не містить інформації,при розгляді якої саме іншої справи, заявник позбавлений можливості відповідно до положень ЦПК України спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги фактично підтверджують незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Касаційна скарга ГУ ПФУ в Полтавській області не містить мотивів про те, що оскаржуване судове рішення підпадає принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у таких справах підлягають касаційному оскарженню.

Колегія суддів дослідила ціну та предмет позову, складність справи й не встановила випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Полтавській області подали касаційні скарги на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко Ірина Олександрівна, та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара