Справа № 469/153/21
Провадження №22-ц/812/495/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

розглянувши клопотання представника Березанської селищної ради Миколаївської області про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Березанської селищної ради Миколаївської області про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 , через свого представника звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Березанської селищної ради Миколаївської області, третя особа Управління Держпраці в Миколаївській області про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди. Позивачка просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Березанської селищної ради №18 від 22 грудня 2020 року позачергової ІІ сесії VIII скликання «Про припинення дії контракту, укладеного з директором ГКП «Краснопільське»; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Краснопільського госпрозрахункового підприємства; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 08 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 24 лютого 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою. Ухвалою від 18 березня 2024 року справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 08 квітня 2024 року.

01 квітня 2024 року до Миколаївського апеляційного суду через систему «Електронний суд» від представника Березанської селищної ради Миколаївської області надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Клопотання мотивоване тим, що позивач оспорює рішення позачергової ІІ сесії VIII скликання Березанської селищної ради про припинення дії контракту з директором госпрозрахункового комунального підприємства «Краснопільське».

Відповідач зазначає, що ГКП «Краснопільське» є комунальним підприємством, яке діє як комунальне комерційне підприємство та входить до сфери управління Березанської селищної ради.

Відповідно до Закону України «Про комунальну власність в Україні» саме територіальна громада набуває і здійснює корпоративні права у комунальному унітарному підприємстві, опосередковано через уповноважені органи управління, у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже, таким органом, до сфери управління якого входить Краснопільське госпрозрахункове комунальне підприємство, є Березанська селищна рада. Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь в управлінні ним, шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Таким чином, такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Отже, спір у даній справі пов`язаний з діяльністю підприємства і управління ним, а тому має корпоративний характер, у зв`язку з чим справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду послідовно зазначала, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (див. постанови від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22), від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22), від 23 листопада 2021 року у справі № 641/5523/19 (провадження № 14-178цс20) та інші).

Предметом позову у даній справі є поновлення позивачки на посаді директора ГКП «Краснопільське» у зв`язку з незаконним звільненням її з цієї посади Березанською селищною радою на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України за закінченням строку дії укладеного з нею контракту.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України, до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до положень статті 21 КЗпП України Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України.

Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП передбачено таку підставу припинення трудового договору як закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Отже, оскільки спір у даній справі виник виключно з приводу припинення трудових правовідносин з директором комунального підприємства у зв`язку із закінченням терміну дії контракту, такий спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Посилання представника відповідача на практику Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 201/909/20, колегія суддів вважає помилковим. Так, у вказаній справі спір виник з приводу дострокового припинення трудового договору з керівником підприємства на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) передбаченого у статті 45 КЗпП України та Закону України від 15 вересня 1999 року№ 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У даній же справі предметом регулювання спірних правовідносин є звільнення працівника з роботи, яке не є достроковим (тобто розірвання з ним трудового договору за закінченням терміну його дії), виключно на підставі положень КЗпП України. Отже, в даному випадку зміст фактичних обставин у справах є різним.

Такі ж правовідносини з приводу дострокового припинення повноважень керівників підприємств мали місце і у інших справах, на які посилався представник відповідача в своєму клопотанні, зокрема, у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17, від 08 листопада 2019 року у справі № 667/1/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18.

За такого колегія суддів вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 255, 258-261, 367, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника Березанської селищної ради Миколаївської області про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ.В. Лівінський Судді: Т.М. Базовкіна Т.Б. Кушнірова

Повне судове рішення складено 12 квітня 2024 року.