Номер провадження: 22-ц/813/3524/24
Справа № 504/934/13-ц
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна, усунення перешкод у користуванні власністю, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2023 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області у задоволенні позову ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_6 ) до ОСОБА_2 , Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

21 грудня 2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що апелянтом, при складанні апеляційної скарги, не дотримано вимог щодо форми та змісту такої скарги відповідно до положень ст. 356 ЦПК України.

19 березня 2024 року Одеським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 адвоката Олійника О.О. про виправлення недоліків апеляційної скарги до якої додано виправлену апеляційну скаргу.

Так, одним з недоліків апеляційної скарги судом було зазначено пропуск строку на апеляційне оскарження. У поданій заяві апелянтом вказано, що ним дійсно пропущено строк на апеляційне оскарження, проте причиною такого пропуску стало те, що ОСОБА_1 є людиною похилого віку та не є фахівцем в галузі права, а право на отримання професійної правничої допомоги йому надано не було. Апелянтом також повідомлено, що ОСОБА_1 лише 05 лютого 2024 року звернувся до центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, а тому строк на апеляційне оскарження є таким, що пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Апеляційний суд, дослідивши подану апелянтом заяву та виправлену апеляційну скаргу, вважає за необхідне повернути скаржнику його апеляційну скаргу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Так, повний текст оскаржуваного рішення складено 29 травня 2023 року, апеляційну скаргу подано 14 грудня 2023 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Крім того, слід звернути увагу на те, що апелянт вже звертався до апеляційного суду із апеляційною скаргою 10 серпня 2023 року та ухвалою Одеського апеляційного суду вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, а в подальшому повернуто скаржнику у зв`язкуіз невиконанням вимог ухвали суду. При цьому, копію ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 було отримано особисто 12 вересня 2023 року (т. 3, а.с. 195).

Повторно із апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 14 грудня 2023 року не пояснюючи причин пропуску строку на апеляційне оскарження (т. 5, а.с. 1).

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху було отримано ОСОБА_1 особисто 16 січня 2024 року (т. 5, а.с. 9).

В свою чергу, заяву про усунення недоліків подано представником апелянта лише 19 березня 2024 року.

Апеляційний суд, дослідивши подану заяву вважає, що апелянтом не наведено вмотивованих причин для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є позивачем у даній справі, тобто виступає ініціатором судового процесу.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Апеляційний суд наголошує на тому, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що між датою отримання копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху та зверненням ОСОБА_1 за правовою допомогою пройшло майже два місяці, щодо вказано часу апелянтом пояснень не надається.

Крім того, ОСОБА_1 вже вдруге звертається з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного суду в рамках даної справи, а тому обізнаний про перебування справи в суді апеляційної інстанції так як сам і є ініціатором апеляційного провадження.

Слід вказати, що для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність обставин необізнаності в сфері права, необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження обставин, які призвели до пропуску процесуального строку, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Згідно положень ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання.

Слід також наголосити на презумпції знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) - кожен вважається таким, що знає закони.

Отже, юридична необізнаність і невірне трактування норм права, відсутність чіткого законодавчого врегулювання певних питань не є поважною причиною для пропуску строку на звернення до суду.

У ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії», п. 38).

Таким чином, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Верховний суд безальтернативно вказує, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст. 356 ЦПК України, ст. 185 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року, підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року- вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк