_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/947/1971/24
СУДОВИЙ НАКАЗ
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, суд зазначає, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
ОСОБА_1 є споживачем філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ»Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС», відповідно до оформленого особового рахунку за № НОМЕР_3 та заявою приєднанням до індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» № 690 від 05.07.2019 року, а також постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022 року, водоканал надавав послуги водопостачання та водовідведення боржнику, за які він у відповідності з п.п. 20, 30 вищевказаних Правил повинен своєчасно щомісяця сплачувати послуги водокористування.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.
Відповідно до ст.167 ЦПК України розгляд судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте можу бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.
03.04.2024 року через канцелярію суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява, в якої він не згоден з вимогами щодо стягнення з нього заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, та просить провести розгляд заяви ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» у формі позовного провадження в рамках цивільного судочинства.
Суд зазначає, що дійсно із заяви вбачається цивільно-правовий спір, однак вказана заява ОСОБА_1 є передчасною, оскільки правових підстав щодо відмови у видачі судового наказу судом не встановлено, норми закону щодо форми і змісту судового наказу; вимоги, за якими може бути видано судовий наказ; здійснення оплати судового збору за подання судового наказу заявником ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» дотримано. Крім того, законом передбачено процедуру скасування судового наказу, яка полягає в тому, що після винесення судового наказу боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, що передбачено ч.1 ст.170 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 161-169 ЦПК України, ст. ст. 525-527 ЦК України, суддя, -
НАКАЗУЮ:
Копію наказу з копіями заяви та доданих документів невідкладно надіслати боржникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно зі ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.
Суддя Гниличенко М. В.