КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/218/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Гончарука В.П.,-

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом.

ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на 3/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у справі № 2-122/04, яка розглядалася у Дніпровському районному суді м. Києва, вирішено позов з тим самим предметом спору, підставами та сторонами.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України необхідна наявність трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто, коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Так, предметом позову у справі № 2-122/04 був поділ майна подружжя, в тому числі і 3/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Підставами позову зазначені положення ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Тоді як предметом даного позову є визнання за позивачем права власності на 3/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя. Як підставу позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2004 року не вирішена вимога визнання права власності на 3/5 вказаного житлового будинку. Отже обґрунтування позову та підстави позовних вимог є іншими.

Відтак, суд першої інстанції помилково закрив провадження у справі.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 рокускасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 16 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко