Справа № 288/3375/23
Провадження № 2-п/288/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», особи, що беруть участь у справі позивач: ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович про перегляд заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 05.02.2024 по справі № 288/3375/23,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа № 288/3375/23 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та 05 лютого 2024 року в даній справі ухвалено заочне рішення.

27 лютого 2024 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» - Тимошенко О.О. надійшла заява в якій він просить скасувати заочне рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Як на підставу для звернення до суду з даною заявою посилається на те, що Відповідач не згоден з висновками суду щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення судових витрат на оплату правничої допомоги, вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Вважає, що під час ухвалення рішення судом в неповному обсязі з`ясовано обставини справи та неправильно досліджено подані докази, що мають значення для справи.

Щодо Факту існування безспірності заборгованості.

Первісний кредитор - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірив особисті дані Позивача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику.

Позивач підписав Кредитний договір №537908776 від 01,07.2020 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора № EH347Q3N 01.07.2020 о 18:03:31 Товариство надіслало ідентифікатор на номер мобільного телефону ( НОМЕР_1 ) вказаного Позичальником в Заявці на отримання грошових коштів; 01.07,2020 о 18:04:38 Боржник ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

Відповідно до Кредитного договору, Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму З 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

Відразу після вчинених дій Позивача 01.07.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. на його банківську карту що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Позивач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

З наданого Позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви Позивач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

На момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, кредитний договір сторонами не оспорювався, а отже кредитний договір №537908776 від 01.07.2020 є чинним, відповідно до ст.203 ЦК України.

Позивач підписавши Кредитний договір взяв на себе зобов`язання повернути кредитні кошти. Тобто, поняття безпідставності недоречно використовувати до Відповідача, оскільки останній мав підстави для стягнення боргу за Кредитним договором.

До того ж, Первісний кредитор надсилав Вимогу про негайне стягнення заборгованості за Кредитним договором № 537908776 від 01.07.2020 року.

Таким чином, Боржник належним чином був проінформований про наявність заборгованості та отриманих йому коштів за Кредитним договором № 537908776 від 01.07.2020 року.

Позивач оспорює факт укладання Кредитного договору та отримання грошових коштів за ним.

Звертаємо увагу суду, що Позивачем не надав суду:

1)будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить;

2)виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок;

3)доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами.

Щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса.

ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС» для реалізації свого права на примусове виконання зобов`язання боржником, звернувся до нотаріуса та надав документи на підтвердження безспірності заборгованості.

Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше.

Оскільки факт заборгованості позивача за кредитним договором № 537908776 від 01.07.2020 є безспірним, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснив захист цивільних прав нового кредитора - ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі відповідно до порядку встановленого законом.

Відповідач подав для вчинення виконавчого напису повний пакет документів, зокрема кредитний договір, що укладений в електронній формі. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, а отже відповідає Переліку документів.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису.

Позивач мав довести, що була відсутня правова підстава для вчинення спірного виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права відповідача та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом стягнення кредитної заборгованості на підставі спірного виконавчого напису.

Однак належних та допустимих доказів з цього приводу Позивачем не надавалось.

Відповідач не зобов`язаний повідомляти боржника про перехід права вимоги.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідачу не надано всіх документів, які підтверджують повноваження представника Позивача на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , а саме: ордер на надання правничої допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеним, документально не підтвердженим та неспівмірним відносно складності справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

11 березня 2024 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому заперечували проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, просив залишити дану заяву без задоволення, оскільки вона є необґрунтованою, а доводи зазначені в заяві жодним чином не спростовують висновків викладених в рішенні. Розгляд проводити за його відсутності.

Треті особи: приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно частини першої статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року, позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни від 21 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 30241 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 537908776 від 01 липня 2020 року. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (, 02094, місто Київ, б. Верховної Ради, 34, оф. 511) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000.00 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 536.80 гривень. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (, 02094, місто Київ, б. Верховної Ради, 34, оф. 511) судовий збір в розмірі 1073.60 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно частини 3 статті 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Частиною 7 статті 285 ЦПК України визначено, що до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Згідно частини 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив причин неявки, а також не подав відзив на позову заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, слід вважати такі фактичні дані, на підставі яких суд може встановити обставини, що обґрунтовують заперечення проти позову, а також інші обставини, які б вплинули на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду.

Як передбачено пункту 3, 4 частини другої статті 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до Судового виклику № 288/3375/23/19155/23 вих. від 15 грудня 2023 року, розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» був повідомлений про судове засідання.

Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, суд приймає до уваги, що відповідачу було достовірно відомо про те, що між сторонами існує спір і те, що справа перебуває на розгляді в суді, проте правом на подання заперечення на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Резолюції №R (84)5 Комітету Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи через забезпечення доступу сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захисту їх від зловживань та затримок, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У відповідність до частини 4 статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно чинного законодавства, заочне рішення суду може бути скасоване лише при обов`язковій сукупності таких умов: поважності причин неявки у судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву; та встановлення судом, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильно вирішення справи.

Відсутність однієї з умов виключає можливість скасування заочного рішення.

Доводів, які б впливали на правильність ухваленого судом заочного рішення від 05 лютого 2024 року заява про перегляд заочного рішення не містить.

Таким чином, суд вважає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для вирішення даної справи, оскільки вони не спростовують встановлені судом обставини у справі.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що на момент ухвалення заочного рішення відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, без поважних причин не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, до того ж відповідач не посилається на додаткові докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які не були досліджені судом, суд ухвалив рішення відповідно до вимог ЦПК України, на підставі наявних в ній доказів, а тому, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для перегляду заочного рішення.

У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись статтями 27, 128, 130-131, 258-260, 284-288, 351, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», особи, що беруть участь у справі позивач: ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович про перегляд заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 05.02.2024 по справі № 288/3375/23 - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко