Справа № 471/113/24
Провадження №2-о/471/8/24
Номер рядка звіту 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Холоденко І.Ю.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/113/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт батьківства.

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 з яким вона перебувала у цивільному шлюбі та мають спільних дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Актовий запис про народження дітей зроблено на підставі ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_3 заяву про своє батьківство не подавав, однак за життя своєю поведінкою визнавав своє батьківство щодо народжених дітей. Так заявник вказує, що померлий, вважаючи дітей своїми сином та дочкою, піклувався про фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, спілкувався з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, надавав дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, сприяв засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, виявляв інтерес до їх внутрішнього світогляду, створював умови для отримання ними освіти. Встановлення факту необхідно заявниці для отримання дітьми пенсії по втраті годувальника та інших соціальних виплат.

Під час судового засідання заявник та її представник підтримали заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без участі представника та надала пояснення по даній справі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 244.(а.с.8).

Встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його матір`ю є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 01 серпня 2008 р.; ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її матір`ю є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 24 травня 2011 року. (а.с. 9, 10).

Відповідно до витягів з актових записів про народження ОСОБА_4 та про народження ОСОБА_5 відомості про батька внесені на підставі заяви матері відповідно до ст. 135 СК України (а.с. 11-12).

При перебуванні на військовому обліку ОСОБА_3 зазначено наявність у нього дітей, про що внесено запис до обліково послужної картки. № 863/19(а.с.13) .

Під час судового засідання було допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , котрі підтвердили, що померлий ОСОБА_3 дійсно визнавав себе батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , приймав участь у їх вихованні, турбувався про них, матеріально забезпечував.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2 та 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

З висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №41906 від 02.04.2024 року слідує, що ймовірність того, що ОСОБА_8 є біологічною тіткою, тобто сестрою батька дитини ОСОБА_4 , в рамках проведеного дослідження, складає 98,3% , та ОСОБА_5 - складає 82,5%.

Суд зауважує, що встановлення факту батьківства буде сприяти якнайкращим інтересам малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи вищевикладене, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати слід залишити за заявником.

Керуючись ст.ст. 259, 263- 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити .

Встановити юридичний факт, що батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести до актового запису №6 від 24 травня 2011 року про народження, складеного Ульянівською сільською радою Братського району Миколаївської області наступні зміни: батьком дитини замість " ОСОБА_9 " вказати " ОСОБА_3 ", громадянин України.

Прізвище, ім`я,по батькові дитини, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Встановити юридичний факт, що батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести до актового запису №7 від 01 серпня 2008 року про народження, складеного Ульянівською сільською радою Братського району Миколаївської області наступні зміни: батьком дитини замість " ОСОБА_9 " вказати " ОСОБА_3 ", громадянин України.

Прізвище, ім`я,по батькові дитини, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Судові витрати залишити за заявником.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: с.Улянівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, місце знаходження: вул. Морехідна, буд. 1, м. Миколаїв Миколаївської області, .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 12.04.2024 року.

СуддяІ.Б. Гукова