УХВАЛА

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 165/615/22

провадження № 61-4633 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, на постанову Волинського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року та касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, правонаступникомякого є Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) на свою користь моральну шкоду у розмірі 390 000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Посилався на те, що шкода йому спричинена внаслідок нещасного випадку на виробництві та втрати професійної працездатності на 60 % через травму, яка мала місце у 2002 році.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто зГУ ПФУ у Волинській області на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.

Постановою Волинського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2023 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення суду посилання на статті 23 і 1168 ЦК України, стягнуто з ГУ ПФУ у Волинській областіна користь ОСОБА_2 30 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. У решті рішення суду залишено без змін.

29 березня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від імені ОСОБА_2 - адвокат Повалій О. В. подала касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просила її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

04 квітня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від ГУ ПФУ у Волинській області надійшла касаційна скарга на судові рішення попередніх інстанцій, в якій заявник просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову .

Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Ціна позову у цій справі становить 390 000,00 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250=757 000).

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Встановлені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України підстави для касаційного оскарження судових рішень лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, стабілізувати цивільні правовідносини.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на випадок, передбачений підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у такій справі підлягає касаційному оскарженню.

Наведені ОСОБА_1 обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник у касаційній скарзі не довів факт існування суперечності висновку суду апеляційної інстанції відносно судової практики Верховного Суду у справах з ідентичними фактичними обставинами. Доводи заявника полягають у його незгоді з оцінкою судом зібраних у справі доказів та встановлених обставин, однак не обґрунтовують фундаментальність вирішених у справі правових питань.

Касаційна скарга ГУ ПФУ у Волинській області не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у таких справах підлягають касаційному оскарженню.

Колегія суддів дослідила ціну та предмет позову, складність справи й не встановила випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та ГУ ПФУ у Волинській області подали касаційні скарги на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, на постанову Волинського апеляційного суду від 28 лютого 2024 рокута касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2023 року тапостанову Волинського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара