Справа № 466/6383/23
Провадження № 2/466/381/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретарів с/з - Репети К.М., Климочко С.М.,

справа №466/6883/23,

розглянувши в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» про відшкодування збитків та моральної (немайнової) шкоди,

за участі позивача ОСОБА_3 ,

представника позивача адвоката Позднякова С.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Шевченківського районного суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» про відшкодування збитків та моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 24 грудня 2022 року о 12 год 20 хв, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вул.Хімічна, зіткнувся із електроскутером «Jcodi quotation», що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», яким керував ОСОБА_2 . Щодо Позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067168 від 24 грудня 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.03.2023 р. у справі №466/10564/22 встановлено, що у діях ОСОБА_3 відсутні ознаки адміністративного правопорушення. Дана постанова переглядалася апеляційним судом та залишена в силі.

Судом в адміністративній справі встановлено таке: згідно висновку експерта Скорохода К.М. №13/23 від 25.01.2023р за результатами проведення автотехнічного дослідження згідно 1, 2 поставлених питань згаданий експерт дійшов висновку, що: в даній дорожній обстановці, дії водія електроскутера «Jcadi quotation», б/н, ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.2 ПДР України і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається, тому його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП. Згідно згаданого висновку по 3 питанню експерт зазначив наступне: в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 невідповідностей вимогам п.16.12 ПДР України не вбачається.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія електроскутером Jcodi quotation не була застрахована, тому позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою від 30.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31.07.2023 представник відповідача подав клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили рішенням суду у справі 466/10564/22 щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Клопотання мотивує цим, що справу 466/10564/22, яка переглядається Львівським апеляційним судом та справу, яка розглядається Шевченківським районним судом м. Львова поєднує єдина спільна підстава виникнення спору - наявність/ відсутність вини в діях ОСОБА_1 .

Ухвалою від 01.08.2023 суд зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 28.09.2023 суд поновив провадження у справі.

21.11.2023 представник позивача адвокат Поздняков С.С. подав на адресу суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а саме на ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою від 23.11.2023 замінено неналежного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» та залучено в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» про відшкодування збитків та моральної (немайнової) шкоди належного відповідачем - ОСОБА_2 , ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД» залишено як третьою особою.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Поздняков С.С. підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили задовольнити з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 щодо задоволення позову заперечував, просив відмовити.

Представник третбої особи ТзОВ "СІЛЬПО -ФУД" в останнє судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24 грудня 2022 року о 12 год 20 хв, керував транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вул. Хімічна здійснив зіткнення з електроскутером «Jcodi quotation» під керуванням ОСОБА_2 , що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», який рухався з правого боку вулиці Хімічної, та скоїв з ним зіткнення отримавши незначні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.03.2023 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12.09.2023 року постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17.03.2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишено без змін, а апеляційну скаргу потерпілого - ОСОБА_2 - без задоволення.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку експерта Скорохода К.М. №13/23 від 25.01.2023р за результатами проведення автотехнічного дослідження згідно 1, 2 поставлених питань згаданий експерт дійшов висновку, що: в даній дорожній обстановці, дії водія електроскутера «Jcadi quotation», б/н, ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.2 ПДР України і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається, тому його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП. Згідно згаданого висновку по 3 питанню експерт зазначив наступне: в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 невідповідностей вимогам п.16.12 ПДР України не вбачається.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди не перебував у трудових відносинах з ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД».

На підтвердження чого представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» було подано копія відповіді Регіонального СЦ МВС від 07.05.2021р. «Про надання інформації»;-копія технічних характеристик електроскутера;-копію заяви-приєднання ФОП ОСОБА_2 №291 від 05.08.2022 р. до договору прокату майна №13/06 від 13.06.2022р.; - копія додаткової угоди №2 від 01.05.2023р. до договору прокату майна №13/06 від 13.06.2022р.; копія листа ТОВ «Сільпо-Фуд» №УМ-08/01.2-6396 від 21.09.2022р.; - копія договору про надання послуг №01/07/22 від 01.07.2022р. укладений між ТОВ «Сільпо-Фуд» та ТОВ «Барберечос»; - копія договору про надання послуг №1 від 13.06.2022р. укладений між ТОВ «Барберечос» та ФОП ОСОБА_2 разом з додатками від 06.08.2022р., 12.10.2022, 15.05.2022.

З аналізу вищезазначених документів вбачається, що ОСОБА_2 , який керував електроскутером 24.12.2022 року не перебував із ТОВ «Сільпо-Фуд» у трудових відносинах, а користувався електроскутером згідно договору прокату майна №13/06 від 13.06.2022p.

Станом на момент дорожньо-траспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів.

Спір між сторонами виник з приводу стягнення з ОСОБА_2 збитків, завданих ним в результаті ДТП виходячи з вартості ремонтних робіт.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина перша статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не безпосередньо на особу, яка заподіяла таку шкоду, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини особи, яка завдала шкоди.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою частини першої статті 1172 ЦК України та частини другої статті 1187 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 не працював в ТзОВ «Сільпо-Фуд» і здійснив ДТП керуючи належним ТзОВ «Сільпо-Фуд» електроскутером згідно договору прокату майна №13/06 від 13.06.2022p. Тому враховуючи положення ст. 1187 ЦК України, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати завдану ним шкоду.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно висновку експерта ТзОВ «Експертиза» Галамай Б.І. №61 від 07.06.2023р за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Passat Variant» 1,6 TDI 5dr 6MT ідентифікаційний номер НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 05.06.2023 року внаслідок пошкодження 24.12.2022 року, в цінах на вказану дату обстеження, становить 54 708, 37 грн.

Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості ремонту легкового автомобіля після ушкодження ДТП в розмірі 54 708, 37 грн. згідно висновку експерта №61 від 07.06.2023 р.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що ним перенесено моральні та душевні страждання, у зв`язку із фізичним пошкодженням транспортного засобу, змінився звичайний ритм життя, позивач вимушено мав користуватися громадським транспортом, що спричинило неподобства пов`язані із роботою та побутом. Доказів спричинення шкоди здоров`ю, позивач не надав.

Враховуючи характер та ступінь вини відповідача, глибину душевних та фізичних страждань позивача, зміну його звичного способу життя, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. Саме такий розмір моральної шкоди, на переконання суду, є виваженим та співмірним, не спричинить збагачення позивача за рахунок відповідача та не поставить в край тяжкий майновий стан відповідача.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1073, 60 грн.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

встановив:

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 54708,37 гривень та 5000 гривень моральної шкоди, а також 1073, 60 грн. сплаченого судового збору, а всього 60781,97 (шістдесят тисяч сімсот вісімдесят одну гривню 97 коп.).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлений 01.04.2024.

Суддя П. С. Невойт