УХВАЛА

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 504/1872/21

провадження № 61-4962ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Четверта Жемчужина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСББ «Четверта Жемчужина» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних у загальному розмірі 14 617,01 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 липня 2021 року за заявою ОСББ «Четверта Жемчужина», ОСОБА_2 виключено з кола відповідачів.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року позовну заяву ОСББ «Четвертая Жемчужина» задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Четвертая Жемчужина» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в сумі 14 617,01 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Четвертая Жемчужина» витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір в розмірі 7 470,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року змінено. Позов ОСББ «Четверта Жемчужина» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Четверта Жемчужина» заборгованість за послуги за період з 10 червня 2018 року по 01 травня 2021 року у загальній сумі 9 257,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Четверта Жемчужина» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 02 квітня 2024 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 березня 2024 року, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 14 617,01 грн. Оспорена сума складає 9 257,74 грн.

В ухваліКомінтернівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року наголошено на тому, що ця справа є малозначною та підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для нього та становить значний суспільний інтерес. Посилається також на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини і надану обґрунтовану оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.

Незгода заявника з встановленими судами обставинами не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Доводи ОСОБА_1 про те, що справа з вказаною вище ціною позову має виняткове значення для нього, є необґрунтованими.

Випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Четверта Жемчужина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович