КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 757/44664/23-ц

провадження № 22-ц/824/1106/2024

06 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.

при секретарі Колесніченко М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Новіка Віктора Михайловича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року в складі судді Литвинової І. В.,

встановив:

04.10.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Новік В. М. звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Просив витребувати:

- у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копії документів реєстраційної справи щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( де вказана інформація про державного реєстратора, номер та дату реєстраційної дії, копії всіх документів, внаслідок чого ОСОБА_4 стала власником вказаної квартири).

- у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчену копію реєстраційної справи, сформовану при проведенні наступної реєстраційної дії - рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33045090 від 20 грудня 2016 року щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ).

Зазначав, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. При цьому у нього відсутні документи, які необхідно відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України приєднати до позовної заяви.

В обґрунтування заяви вказано, що заявникові ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2013 на праві власності належала квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_1 .

У подальшому вказані квартири передані в іпотеку ТОВ «Каса народної допомоги», яке 04.11.2016 уклало договори купівлі-продажу заставних з ОСОБА_4 , при чому остання 15.12.2016 за допомогою реєстраційних дій, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. і державного реєстратора у порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», звернула стягнення на вказані квартири у позасудовому порядку та на підставі договору купівлі-продажу відчужила один об`єкт ОСОБА_6 , а інший - ОСОБА_5 , яка в свою чергу продала квартиру ОСОБА_3 .

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року заяву ОСОБА_7 про забезпечення доказів до подання позовної заяви залишено без задоволення.

15.11.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Новік В. М. на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що у свою чергу призвело до порушення норм процесуального права, а саме ст. 116 ЦПК України.

Зазначив, що в заяві про забезпечення доказів було чітко вказано, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які необхідно відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України приєднати до позовної заяви, а тому збирання таких доказів вже є утрудненим, що кореспондується з положеннями статті 116 ЦПК України, а тому суд першої інстанції мав би задовольнити заяву про забезпечення доказів.

Запропонований в ухвалі варіант подання заяви про забезпечення доказів одночасно з позовною заявою є неприйнятним та неможливим для ОСОБА_1 , оскільки неможливо підготувати обґрунтовану позовну заяву, не маючи належних доказів.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України для звернення до суду з позовом про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та одночасного подання заяви про забезпечення доказів, неможливо вірно зазначити виклад обставин в обґрунтування позовних вимог. Такі обставини ОСОБА_1 невідомі (а саме: номер та дата реєстраційної дії, внаслідок чого ОСОБА_8 стала власником квартири, рішення приватного нотаріуса КМНО Ковальчука С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33045090 від 20.12.2016 щодо квартири), вжиті ним заходи для отримання витребуваних відомостей були безрезультатними.

Відтак, відмовивши в задоволенні заяви про забезпечення доказів, судом першої інстанції фактично порушено право ОСОБА_1 на судовий захист.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Новік В. М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом витребування у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) завірених копій документів реєстраційних справ щодо спірних квартир, суд першої інстанції виходив з того, що питання забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним, а позивач не навів жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені у заяві документи (інформація) можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. В той же час відсутні підстави припускати, що такі документи як матеріали реєстраційної справи у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) можуть бути втрачені або їх збирання/подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Поряд з цим суд роз`яснив, що у разі неможливості самостійно подати докази, особа праві подати таке клопотання про витребування доказів судом одночасно із позовною заявою.

Відповідно до частини першої та другої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені у заяві документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява не має обґрунтувань щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новіка Віктора Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.04.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук