Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/469/24
Провадження № 2/650/569/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на будинок у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на будинок у порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на 59 році життя у с. Давидів Брід Бериславського району Херсонської області помер її чоловік - ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та дві земельні ділянки площею 5,2208 га та 0,5201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, на які він лишив заповіт на ім`я ОСОБА_4 .

Право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 набув за договором купівлі-продажу житлового будинку від 13.09.2002 року.

У момент придбання будинку, а саме вересень 2002 року вони вже проживали із померлим разом як чоловік та дружина. З договору вбачається, що позивач була довіреною особою від імені продавця на здійснення продажу цього будинку. Фактично будинок був придбаний за кошти позивачки, які вона набула з продажу належного їй господарства: корови, бички, свині. Попереднє її місце проживання було АДРЕСА_3 . Вона мала намір купити цей будинок ще у 2001 році, однак, у неї не вистачало коштів. При купівлі вона прийняла рішення, щоб покупцем та власником будинку був ОСОБА_3 . Таке її бачення на відносини між чоловіком та дружиною, які знаходяться у довірливих між собою відносинах.

Офіційно, шлюб між ними було зареєстровано 15.05.2009 року. З того часу вони постійно проживали у вказаному будинку та були у ньому зареєстровані. Вели домашнє господарство, мали спільний побут, робили ремонти, покращували стан їхнього будинку. Вона бажає і надалі жити у вказаному будинку, а отже набути на нього право власності в цілому.

З травня по вересень 2022 року вказаний будинок зазнав пошкоджень внаслідок артилерійських обстрілів військовослужбовцями рф. Про, що вона заявила до поліції (витяг з ЄРДР додається) та має намір відновити пошкодження, як за власні кошти, так і за державною програмою «є Відновлення». Однак через те, що будинок й досі залишається у власності померлого чоловіка, позивачка не може цього зробити, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд задовольнити вимоги позову, з урахуванням обставин викладених у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на 59 році життя у с. Давидів Брід Бериславського району Херсонської області помер - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який він мав у власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2002 року; частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 отриманих ним в результаті розподілу житлового будинку на підставі рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.04.1992 року та дві земельні ділянки площею 5,2208 га та 0,5201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, на які він лишив заповіт на ім`я ОСОБА_4 .

Як вбачається з листа державного нотаріуса Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області № 1357/02-14 від 29.12.2023 року після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 121/2017. Спадщину прийняли спадкоємці першої черги позивач (дружина спадкодавця), відповідач (син спадкодавця) та ОСОБА_4 спадкоємець за заповітом.

Однак видати свідоцтво про право на спадщину, а саме на певну його частину, нотаріус не передбачає можливим, оскільки частки у спадщині кожного спадкоємця за законом є рівними, в зв`язку з чим їм рекомендовано звернутися до суду для виділення часток у спадковому майні.

Як вбачається із позовних вимог позивача, між нею та іншим спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 досягнуто домовленості щодо поділу спадкового майна в частині нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 1267 ЦК України - частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги, разом з відповідачем ОСОБА_2 , який є сином померлого та відповідно теж є спадкоємцем першої черги.

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-692цс16 вказано, що "відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 367 ЦК України, статті 1278 ЦК України та вказано, що "якщо спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, вони вважаються рівними. Навпаки, якщо заповідач розподілив спадщину між спадкоємцями в нерівних частках, то кожний має право саме на ту частку, яку вказав спадкодавець. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця в спадщині визнаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (стаття 1267 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється".

Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.1216-1218, 1261-1269 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на будинок у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 49,2 кв.м., загальною площею 66,5 кв.м. з надвірними господарськими будівлями і спорудами літ. «Б,В,Д,Г» в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК