Справа № 604/195/24
Провадження № 2-з/604/2/24
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши в у судовому засіданні в залі судових засідань в сел. Підволочиськ заяву Фермерського господарства «Золотий жайвір» про забезпечення позову у цивільній справі за позововм Фермерського господарства «Золотий жайвір» (адреса реєстрації: вул. Запорізька, 11, м. Волочиськ, Хмельницька область, ) до ОСОБА_1 (адреса місця проживання: с. Криве, Скалатської ТГ, Тернопільського району Тернопільської області) про визнання поновленим договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Фермерського господарства «Золотий жайвір» адвокат Покотило Ю.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, шляхом заборони державним реєстраторам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо державної реєстрації іншого речового права - права оренди відносно земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Кривенської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею 3,1809 га за кадастровим номером :01:001:0094 до вирішення по суті справи №604/195/24.

Вказану заяву представник позивача обґрунтовує тим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, позивач має певні майнові права щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0094, які відповідач у разі реєстрації припинення іншого речового права має можливість до вирішення справи по суті передати іншій особі, тобто існує реальна загроза утруднення забезпечення ефективного захисту за рішенням суду у випадку задоволення позову. Крім того, на думку представника позивача, такий спосіб забезпечення позову, як заборона здійснювати реєстрацію припинення права оренди, відповідає позовним вимогам, співмірний та пов`язаний з предметом позову, не вплине на можливість володіння земельною ділянкою. Адвокат зауважує, що вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими, на період розгляду спору по суті, та застосовуються з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки та призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, що може бути встановлено лише за результатами судового розгляду.

Суд, вивчивши доводи позивача, щодо обґрунтованості заяви про забезпечення позову, проаналізувавши предмет спору та подані докази, приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як убачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання поновленим договору оренди землі.

Аналізуючи норми законодавства, слід дійти висновку, що при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права, заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені, тобто особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу.

У заяві про забезпечення позову позивач зазначив, що він, будучи орендарем, який належно виконував свої обов`язки за договором оренди, своєчасно, у строки, встановлені договором та законом, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення та надав проєкт договору. При цьому позивач-орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і заперечення проти поновлення договору оренди на протязі місяця після отримання орендодавцем листа з пропозицією укладення договору на новий строк не отримував. Вказані обставини підтверджує Інформацією Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0094 станом на 24.03.2024 року. Крім цього, земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0094, будучи переданою позивачу в оренду, до цього часу орендодавцеві не поверталась, що підтверджується відсутністю складеного між сторонами акту повернення земельної ділянки з оренди. Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , після відкриття провадження у справі №604/195/24, 21 березня 2024 року склала та направила на адресу позивача лист-повідомлення із запереченнями проти поновлення договору оренди, який закінчився. При цьому згідно п. 8 договору оренди землі №7/013 від 05.08.2016 року у випадку, якщо Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку Договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку Договору листа-повідомлення Орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. На думку позивача, такі дії відповідач, у випадку заперечення проти продовження орендних відносин з позивачем, мала би вчинити на протязі місяця після закінчення дії договору оренди, тобто до 11.09.2023 року, чого вона не зробила. Крім того, на підставі вищевказаного листа-повідомлення ОСОБА_1 від 21.03.2024 року 02 квітня 2024 року державним реєстратором Збаразької міської ради Тернопільського району Ярошко А.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було внесено відомості про припинення з 02 квітня 2024 року іншого речового права - права оренди Фермерського господарства «Золотий жайвір» щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0094, державна реєстрація якого була проведена 11.08.2016 року, номер запису 159358324.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавче регулювання, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного заяву про забезпечення позову слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 1-18, 83, 149-150, 153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Покотила Юрія Володимировича в інтересах Фермерського господарства «Золотий жайвір» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, задоволити.

В порядку забезпечення позову до вирішення по суті справи №604/195/24 заборонити державним реєстраторам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо державної реєстрації іншого речового права - права оренди відносно земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Кривенської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею 3,1809 га за кадастровим номером :01:001:0094.

Ухвала є виконавчим документом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та державному реєстратору Скалатської міської ради (вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільська область) для негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.Б. Сидорак