Справа № 464/2514/23 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/406/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Львів

Справа № 464/2514/23

Провадження № 22ц/811/406/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бачинського Остапа Михайловича на додаткове рішення Сихівського районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 3 січня 2024 року, у складі судді Дулебка Н.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,-

встановив:

21 квітня 2023 року ТОВ «Львівгаз збут» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі 9 000 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 451, 80 грн. та 311, 90 грн. 3% річних, а також судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в розмірі 2 684 грн.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 13 грудня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 553,68 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

18 грудня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 360, 40 грн.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 3 січня 2024 року у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Додаткове рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Бачинський О.М. Вважає додаткове рішення суду незаконним. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Вказує, що при підготовці і підписанні договору про надання правової допомоги №б/н від 6 червня 2023 року було допущено технічну помилку, а саме описку та вказано договір про надання правової допомоги від 7 липня 2023 року. Однак зазначає, що відповідач та його представник внесли виправлення у договір про надання правової допомоги, де зазначили правильну дату його укладення. Вважає, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм у справі.

1 березня 2024 року позивач подав до Львівського апеляційного суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, у яких посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13 грудня 2023 року позов ТОВ «Львівгаз збут» задоволено частково, вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Львівгаз збут» заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 553, 68 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 126, 42 грн.

Професійна правнича допомога у цій справі надавалася відповідачу адвокатом Бачинським О.М. на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , виданому 7 червня 2023 року на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 6 червня 2023 року.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду подано: договір про надання правової допомоги, укладений 7 липня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бачинським О.М.; ордер на надання адвокатом Бачинським О.М. правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 від 7 червня 2023 року на підставі договору про надання правової допомоги; акт про надання правової допомоги №1 від 15 грудня 2023 року до договору про надання правової допомоги з описом виконаних робіт та їх вартістю, загальна сума яких становить 13 000 грн.; рахунок №1 про оплату відповідачем наданої правничої допомоги в розмірі 13 000 грн.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За умовами частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові від 28 вересня 2023 року у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги б/н від 6 червня 2023 року, на підставі якого видано ордер про надання правової допомоги, складено акт виконаних робіт з їх описом, якими би було підтверджено наявність договірних відносин. Суд прийшов до висновку про відсутність належного підтвердження надання правової допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Верховний Суд у постанові від 20 липня 2021 року (справа № 922/2604/20) навів позицію, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки у матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги №б/н від 6 червня2023 року, укладений між адвокатом Бачинським О.М. та ОСОБА_1 , на підставі якого видано ордер на надання правничої допомоги.

Посилання апелянта на надмірний формалізм суду першої інстанції при вирішенні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу спростовуються нормами закону та сталою судовою практикою, в тому числі і постановами Верховного Суду, висновки яких, у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу не підтвердженні достатніми, належними та допустимими доказами, зокрема, заявником не надано договору про надання правничої допомоги від 6 червня 2023 року, який укладений між відповідачем та його представником, який є підставою виникнення правовідносин між адвокатом та клієнтом, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Підстави для скасування оскаржуваного рішення суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.270, 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бачинського Остапа Михайловичазалишити без задоволення.

Додаткове рішення Сихівського районного суду міста Львова від 3 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена і підписана 12 квітня2024 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк