справа № 489/2587/24
провадження №2/489/1316/24
УХВАЛА

15 квітня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У квітні 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просить поділити майно, яке перебуває у спільній сумісній власності наступним чином:

-залишити відповідачу легковий універсал Volkswagen id.4 Crozz, 2023 року випуску, а їй виплатити 1/2 частку його вартості 877952,25 грн.;

- їй залишити легковий седан Toyota Camry, 2017 року випуску, та легковий седан ВАЗ 2110 4, 2011 року випуску;

-житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого складає 1222967,00 грн., наступним чином: 2/3 частки будинку їй, а 1/3 частка будинку відповідачу;

-земельну ділянку площею 0,0352 га, розташовану а адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином: 2/3 частки (0,02346 га) їй, а 1/3 частка (0,01173 га) відповідачу;

-велосипед її дочки (вартістю 7499,60 грн.)- залишити їй.

Визнати за нею право власності на легковий седан Toyota Camry, 2017 року випуску, та легковий седан ВАЗ 2110 4, 2011 року випуску, а за відповідачем право власності на легковий універсал Volkswagen id.4 Crozz, 2023 року випуску. Стягнути з відповідача на її користь: вартість лікування відповідача у Державній установі «Інститут хвороб та тканинної терапії ім.. В.П. Філатова Національної академія медичних наук України» на загальну суму 100000,00 грн.; вартість лікування відповідача у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна офтальмологічна лікарня» Миколаївської обласної ради (без зазначення суми); та вартість послуг Укрпошти оплата рекомендованого листа про надання відомостей про вартість лікування відповідача в інституті ім. Філатова 88,00 грн.

В позовній заяві позивачем також заявлено клопотання про розстрочення сплати судового збору на 6 місяців.

Розглянувши клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору, суд приходить наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за позовну заяву немайнового характеру, подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на момент подачі позову 1211,20 грн., а за позовну заяву майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.

Згідно частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 81 (136) ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення позивачу строку сплати судового збору є врахування майнового стану сторони.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В свою чергу, позивачем не надано будь-яких доказів, зокрема, відомостей про її доходи за попередній календарний рік (2023), які б дозволяли суду встановити, що розмір судового збору, який підлягає сплаті, перевищує 5 відсотків розміру її доходу за попередній календарний рік.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність підстав для розстрочення судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», нею також не надано.

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено наявності передбачених чинним законодавством України умов, необхідних для вирішення судом питання про розстрочення сплати судового збору, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтею 8 Закону України «Про судовий збір», статтями 136, 259-262 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Коваленко