Справа № 654/2855/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Скрипніка Л.А.

за участю секретаря Оніщенко О.М.

за участю

представника боржника адвоката Горелової Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву боржника ОСОБА_1 про зупинення виконання та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просив зупинити виконання за виконавчим документом судового наказу у справі № 654/2855/21, провадження № 2-н/654/98/2021, виданого 07.10.2021 року Голопристанським районним судом Херсонської області, що розпочато старшим державним виконавцем Бершадського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області Вагроцьким Анатолієм Івановичем у виконавчому провадженні № 67598837, а також, далі мовою оригіналу: « визнати виконавчий документ судовий наказ у справі № 654/2855/21, провадження № 2-н/654/98/2021, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області таким, що не підлягає виконанню про стягнення з мене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі частини доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.09.2021 року до досягнення дитиною повноліття».

Свої вимоги заявник мотивує тим, що він звертався до суду із розглядуваною заявою в порядку саме ст. ст. 172, 432 ЦПК України, з урахуванням визначеної рішенням ВРП підсудності справ Голопристанського районного суду Херсонської області Херсонському міському суду Херсонської області, оскільки під час керування ним транспортним засобом заявника було зупинено та він дізнався про відкрите стосовно нього виконавче провадження № 67598837 на підставі виконавчого документа, як він називає судовий наказ, у справі № 654/2855/21 від 07.10.2021 року про стягнення з заявника аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі частини доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.09.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що оскільки відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, при цьому він не є батьком, та випадково при укладенні шлюбу 24.04.2015 року, який судом було розірвано 16.02.2023 року, взяв прізвище дружини, заперечує у заяві своє батьківство дітей, та вказує про відсутність в нього обов`язку сплати аліментів на їх утримання, що, на його думку і є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Горелова Л.Г. заяву підтримала та просила її задовольнити. На питання суду зазначила про те, що із заявою про скасування відповідного судового наказу її довіритель не звертався, оскільки переконана про відсутність спору про право.

З приводу обставин написання та подачі шляхом направлення поштовим зв`язком написаної власноруч зави нібито стягувачем ОСОБА_2 1983 р.н., місцем реєстрації якої вказано АДРЕСА_1 , із зазначенням номеру мобільного телефону, вказала про те, що їй нічого не відомо, а щодо прийняття вказаної заяви судом до уваги в судовому засіданні на питання суду з цього приводу не наполягала.

Сам ОСОБА_1 у судове засідання, в якому було прийнято рішення по суті заяви не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, у попередньому судовому засіданні був присутній особисто, проте його адвокат не змогла вийти на зв`язок по відеоконференції, яку просила проводити за її участі з приміщення іншого суду.

Заслухавши думку представника заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 01.10.2021 року Голопристанським районним судом Херсонської області у справі № 654/2855/21 видано судовий наказ яким: Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частини доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.09.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно витягу № 4224 від 20.10.2023 року, наданого Відділом надання адміністративних послуг Бершадської міської ради, який не містить вихідного номеру та номеру документу, на який надано відповідний запит, проте надано заявником, сам заявник а також ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто стягувачем, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

З наданих заявником постанов державного виконавця Варгоцького А.І. від 26.04.2022 року з м. Бершадь, виданих в рамках ВП № 67598837, відкритого 19.11.2021 року, згідно якої місцем мешкання стягувача ОСОБА_2 вказано АДРЕСА_3 , за судовим наказом № 654/2855/21 від 18.10.2021 виданим Голопристанським районним судом Херсонської області відкрио виконавче провадження з приводу стягнення аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10-ти прожиткових мінімумів на дитину щомісячно, починаючи з 24.09.2021 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, проте в разі відсутності спору про батьківство.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено судовий спосіб захисту прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на те, що він не є батьком дітей з огляду на що були відсутні підстави для звернення до суду із заявою про стягнення з нього аліментів. При цьому, як вбачається із пояснень адвоката наданих в судовому засіданні, вважають що спір про право відсутній.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом, яким з нього стягнуто аліменти на утримання дітей.

Відтак суд вважає, що немає правових підстав для визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

Відтак, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів, при цьому не вказують саме на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заявником невірно обраний спосіб захисту, в зв`язку із чим у задоволенні заяви належить відмовити. З урахуванням наведеного не підлягає задоволенню також вимога про зупинення виконання за виконавчим документом, оскільки питання щодо судового наказу не вирішено саме у передбаченому Законом порядку.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Подібний за змістом висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61 -2417сво19) та від 18 травня 2020 року у справі № 466/4044/17 (провадження № 61-40935св18).

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі матеріали в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягають.

При цьому суд зауважує про те, що хоча представник заявника і не наполягала на врахуванні при розгляді заяви написаних від руки пояснень начебто стягувача щодо задоволення вимог, суд зазначає про те, що за наявності волі, та домовленості між сторонами, як про те вказано, стягувач не позбавлена можливості звернутися до Виконавчих органів із заявою щодо, зокрема повернення виконавчого документу (ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, ст.ст.34, 39 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_1 по цивільній справі № 654/2855/21 відмовити.

Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повни текст ухвали виготовлено 10.04.2024 року.

СуддяЛ. А. Скрипнік