Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1883/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , яка є інвалідом другої групи по причині загального захворювання.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 708594 від 13.02.2024 року на підставі повторного огляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено другу групу інвалідності по причині загального захворювання, їй протипоказана робота з тривалою ходою та вираженим стато-динамічним навантаженням, а також рекомендовано лікування у травматолога.

Стан здоров`я ОСОБА_2 фактично такий, що вона потребує постійного стороннього догляду, який здійснює за нею її чоловік заявник ОСОБА_1 .

Згідно листа відділу реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради № 17- 08/121 від 16.02.2024 року на заяву ОСОБА_1 щодо надання відомостей з реєстру територіальної громади відносно зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 повідомлено, що згідно реєстру територіальної громади Виноградівської міської ради за адресою АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інформація щодо реєстрації за вказаною адресою неповнолітніх та недієздатних осіб відсутня.

Заявник здійснює утримання та постійний догляд за своєю дружиною ОСОБА_2 , який має характер постійної допомоги, надається систематично. ОСОБА_1 зайнятий самостійним доглядом за своєю дружиною, веденням спільного побуту та домашнього господарства, має змогу забезпечувати потреби дружини з категорії вразливих груп населення.

Інших осіб, які можуть здійснювати догляд за хворою дружиною заявника (законного опікуна, піклувальника) немає.

Встановлення факту, що має юридичне значення, з ініціативи заявника не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення того факту, що заявник є особою, яка здійснює постійний догляд за своєю дружиною ОСОБА_2 , має для заявника юридичне значення, оскільки від цього факту залежить виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги».

У зв`язку з вище викладеним у заявника виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 .

В чинному законодавстві відсутня адміністративна послуга з отримання документу, який би підтверджував факт того, що заявник самостійно доглядає та утримує свого дядька похилого віку. Відповідно даний факт, може бути встановлений виключно рішенням суду, прийнятим в порядку непозовного цивільного судочинства, що підтверджується численною судовою практикою в таких справах.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 3 Конституції України, визначено, що - «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статею 49 передбачено, що- «Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя».

Статтею першою Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися...».

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за дружиною.

Встановлення судом факту постійного догляду має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати права, існування яких зумовлено даним фактом, а законом не передбачено іншого порядку його встановлення.

Заявник у судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує в повному обсязі (а.с.24).

Заінтересованою особою подано заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заяви підтримує (а.с.26).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315ЦПК України).

Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право. Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених законами України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про соціальні послуги». Крім того, встановлення даного факту має юридичне значення для особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.11 Закону України «Про соціальні послуги» до уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать виконавчі органи рад об`єднаних територіальних громад (заінтересована особа).

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом другої групи по причині загального захворювання. Зазначене стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 25.11.1989 року (а.с.7), відмітками у паспортах заявника та заінтересованої особи у графах Місце проживання (а.с.5, 9), довідкою про склад сім`ї від 11.04.2024 року (а.с.25).

Згідно листа відділу реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради № 17- 08/121 від 16.02.2024 року на заяву ОСОБА_1 щодо надання відомостей з реєстру територіальної громади відносно зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 повідомлено, що згідно реєстру територіальної громади Виноградівської міської ради за адресою АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інформація щодо реєстрації за вказаною адресою неповнолітніх та недієздатних осіб відсутня (а.с.12).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 708594 від 13.02.2024 року на підставі повторного огляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено другу групу інвалідності по причині загального захворювання, їй протипоказана робота з тривалою ходою та вираженим стато-динамічним навантаженням, а також рекомендовано лікування у травматолога (а.с.11).

Перелік юридичних фактів, підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст. 315 ЦПК України не є вичерпним.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення фактів, що просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від цього залежить існування прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. Законом не визначено іншого порядку встановлення такого факту.

Факт, який просить встановити заявник, підтверджено в ході судового розгляду справи достатньою сукупністю належних, допустимих доказів, достовірність яких не викликала у суду сумнівів. Суд пересвідчився у тому, що заявник веде постійний догляд за дружиною ОСОБА_2 , що потребує постійного стороннього догляду вдома.

Встановлення факту здійснення постійного догляду необхідне для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою, яка цього потребує.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови ПВСУ №5 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Звернення до суду з даною заявою необхідне для реалізації прав заявником, визначених законодавством, про соціальний захист населення, а також інших прав, які гарантовані законодавством особі, що здійснює постійний догляд за особою, яка потребує постійного догляду.

Встановлення факту, що має юридичне значення, з ініціативи заявника не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 , за відсутності інших осіб здійснює постійний догляд за своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , яка за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В. В. Леньо