15.04.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/230/24
Провадження № 2/533/105/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами спрощеного позовного провадження)

12 квітня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю:

представника позивача - Возного С.В.

відповідача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,

УСТАНОВИВ

12.03.2024 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку до досягнення 23-х років

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, який навчається на денному відділенні Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій (І-ІІ рівня акредетації) та повністю знаходиться на утриманні позивача. Кошти позивачу потрібні на витрати, які пов`язанні з навчанням повнолітнього сина.

Згідно ухвали суду від 13.03.2024 вбачається, що справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Окрім цього, судом вирішено питання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Представник позивача адвокат Возний С.В. в судовому засіданні (в режимі ВКЗ ) позов позивача підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що з перших днів війни мобілізований та перебуває в лавах ЗСУ. Погоджується на те, що як батько, повинен сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки останній на даний час навчається.

При визначенні розміру аліментів прохає врахувати те, що два роки з позивачкою не проживає бо знаходиться на війні. Весь цей час, надсилав позивачу кошти на утримання дітей зокрема у зв`язку з лікуванням дітей та придбання імплантів. У 2023 році державний виконавець заблокував картку, так як мав заборгованість за комунальні послуги щодо утримання будинку (газ, світло), який належить йому та позивачу. Погасивши боргові зобов`язання картка була розблокована. На даний час, проходить в госпіталі лікування.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні (в режимі ВКЗ ) позов позивача підтримав та прохав задовольнити, оскільки у зв`язку з навчанням від батька потребує допомоги.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_3 є відповідач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою ст. 157 цього Кодексу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України.

Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження (Постанова Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15).

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є

меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно довідки вбачається, що з 01.09.2021 ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій (І-ІІ рівня акредитації), закінчує навчання 30.06.2025.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, не працює, а тому потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, що також не заперечувалося відповідачем.

Окрім цього, суд при вирішенні питання щодо розміру аліментів, приймає до уваги те, що відповідач по справі має інші аліментні зобов`язання, які визначені судовим наказом від 21.11.2023 по справі № 533/1101/23. На час розгляду справи перебуває в лавах ЗСУ, проходить курс лікування.

Також, суд при вирішенні питання щодо розміру аліментів, приймає до уваги те, що позивач до суду не надала будь-яких належних та допустимих доказів на обґрунтування позову щодо стягнення з відповідача аліментів, а саме в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку або доходу.

За таких обставин, суд встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов до висновку про те, що повнолітній син відповідача, який навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не працює та не має інших доходів, які б були достатніми для належного забезпечення його навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, при цьому обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку або доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 12.03.2024 і до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2025.

Також, відповідно до п. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць з відповідача на користь позивача на утримання дитини підлягає до негайного виконання.

Щодо процесуальних витрат.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить держави стягнути судовий збір у сумі 1 211,20 грн за розгляд судом позовної вимоги позивача про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 191, 199, 200 СК України, ст.10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку або доходу, щомісячно, починаючи з 12.03.2024 року і до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2025.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення про стягнення аліментів на період навчання у межах суми платежу за один місяць з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене впродовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений впродовж п`яти днів.

Повний текст рішення виготовлений 15.04.2024.

Суддя М.М.Оксенюк