490/8549/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі судових засідань Ребрина Д.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договорм позики в розмірі 5 058 232,82 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.09.2023 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 лютого 2024 року закрито провадження по справі.

20.03.2024 року сторони звернулися до суду із заявою про визнання мирової угоди.

За умовами мирової угоди сторони домовились про те, що відповідач визнає позовні вимоги позивача в розмірі 500 000 грн. Відповідач сплачує борг угоди на умовах розстрочки визначеної п. 3 вказаної угоди. Згідно п. 6 мирової угоди позивач підтверджує, що з моменту її підписання не матиме жодних інших майнових претензій до відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другоїстатті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною першою 1 статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, мирова угода укладена сторонами не містить всіх вимог, що визначені законом для її примусового виконання як виконавчого документу, а тому, суд приходить до висновку, що остання є невиконуваною.

За таких умов суд приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а тому в її затвердженні необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 207, 259, 353 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя