КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № № 754/8620/23

провадження № 22-ц/824/1497/2024

09 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів, зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року в складі судді Бабко В. В.,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті підстави, що наказом Деснянського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що за час спільного проживання з відповідачем він належним чином виконував свої батьківські обов`язки.

В той же час, з дитинства він має тяжку хворобу, яка спричинила сліпоту, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК (Серія 12 ААВ №312432), якою засвідчено інвалідність першої групи Б по зору з 04.07.2022, довічно. З 04.07.2022 йому призначено державну соціальну допомогу у розмірі 2 100 грн. Інших доходів він не має. Він має оплачувати комунальні послуги, за станом здоров`я він має потребу у медикаментозному лікуванні.

Вважав, що єдиним можливим шляхом виконання обов`язку зі сплати аліментів є зміна способу присудження аліментів, визначивши їх у розмірі 1 000 грн щомісячно.

З урахуванням того, що заборгованість зі сплати аліментів на виконання наказу Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року у справі №754/9535/21, у виконавчому провадженні НОМЕР_4 від 04.11.2021 виникла вже під час його непрацездатності, відсутності будь-якого джерела доходу, просив суд розглянути можливість звільнити його від сплати заборгованості за аліментами.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на виконання наказу Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року у справі №754/9535/21, у виконавчому провадженні НОМЕР_4 від 04.11.2021.

Зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зміни способу присудження аліментів, визначивши їх у розмірі 1 000 грн щомісячно.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Частково звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами на виконання наказу Деснянського районного суду міста Києва від 25.06.2021 у справі №754/9535/21, за виконавчим провадженням № НОМЕР_5 від 04.11.2021 на суму 100 000 грн.

В задоволення позову про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 1 073,60 грн.

04.11.2023 ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог та повністю задовольнити позов про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів та зменшення розміру аліментів.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1 400,00 грн щомісяця, та повністю звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами на виконання наказу Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року у справі №754/9535/21 за виконавчим провадження НОМЕР_4 від 04.11.2021.

Посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги надані медичні довідки з 2017-2020 роки, як правову підставу для зменшення розміру аліментів.

Частково звільнивши його від сплати боргу по аліментам, суд першої інстанції фактично погодився з його аргументами щодо можливості сплачувати аліменти в сумі близької до розміру 1 000 грн. При цьому суд не звернув уваги на те, що згідно судового наказу він має сплачувати аліменти щомісячно мінімально в розмірі 2 552 грн 50 коп., хоча отримує щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 4 100 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця від 04.10.2023, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.07.2023 становить 124 902 грн 05 коп. З таких розрахунком боргу він категорично не погоджується, оскільки він не відповідає рівню його щомісячних доходів, які складаються лиш е з державної соціальної допомоги. Інших джерел доходів він не має. Ним подана скарга на дії та рішення державного виконавця щодо неправильного розрахунку боргу зі сплати аліментів.

Зазначив, що він не має у власності транспортних засобів.

Його матір ОСОБА_6 є пенсіонером та інвалідом першої групи з 01 травня 2020 року, вона не може самостійно себе обслуговувати, що не взято судом до уваги.

Суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на те, що інвалідність першої групи була встановлена йому вже після винесення судового наказу від 13 жовтня 2023 року. Дана обставина є достатньою правовою підставою для зменшення розміру аліментів.

Доказів вини батька у виникненні заборгованості зі сплати аліментів матеріали справи не містять.

Свідоме ухилення матері дітей він виконання своїх обов`язків щодо надання йому матеріальної допомоги є одним із юридичних фактів виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей. На момент розгляду справи відповідачка з дітьми проживає в Канаді та має значно більші, ніж він, джерела щомісячних доходів.

15.12.2023 представник ОСОБА_2 - адвокат Луньова Н. Ю. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначила, що як до встановлення інвалідності 04.07.2022, так і до цього часу позивач аліменти не сплачував, діти були на повному утриманні його матері. Позивач не міг не знати про свої зобов`язання з утримання дітей, він навмисно ухилявся від сплати аліментів.

Не зважаючи на доводи позивача про те, що у нього відсутній зір починаючи з 2012 року, останній постійно керував автомобілем. У позивача в 2013 році було два автомобілі - ВМW325 та ВМW 328; в 2014 році - Mitsubishi Pajero sport, номерний знак НОМЕР_1 ; Mitsubishi Lanser, номерний знак НОМЕР_2 ; в 2017 році їздив на автомобілі Мерседес 600, номерний знак НОМЕР_1 ; 01.03.2019 придбав автомобіль AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року; який продав 11.09.2021 ; 01.03.2019 придбав автомобіль ВМW 118D, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , який продав 22.10.2022. Вказані два автомобілі були продані в період, коли аліменти на нього нараховувались згідно судового наказу.

Таким чином, позивач має кошти та цілком спроможний сплачувати аліменти згідно судового наказу, про існування якого останній знав та неодноразово казав, що відповідач нічого не отримає.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Луньова Н. Ю. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2021 року Деснянським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

04 листопада 2021 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Арійончик К. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4.

На час видачі судового наказу ОСОБА_1 офіційно не працював та не отримував заробітну плату.

Відповідно до довідки-розрахунку від 04.10.2023, виданої державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Федоренко О. В., заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.07.2023 становить 124 902,05 грн.

Згідно інформації КНП «Дитяча клінічна лікарня №4 Солом`янського району м. Києва» від 23.11.2023 №1650, ОСОБА_1 хворіє на сліпоту обох очей, атрофію зорового нерву правого ока, зрілу катаракту, підвивих кришталиків обох очей, дистрофію рогівки обох очей, вторинна неоваскулярна глаукома правого ока. Спостерігається офтальмологами з 1979 року з приводу хвороби Стіла, ревматоїдного увеїту обох очей. Лікувався 2 рази на рік з приводу рецидивуючого, прогресуючого процесу. Незважаючи на активне лікування гострота зору повільно знижувалася та з 2012 року хвороба привела до повної сліпоти обох очей. В 2022 році оформлена інвалідність першої групи та має надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги, нездатність до самообслуговування.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК №312432 ОСОБА_1 встановлено першу групу Б інвалідності по зору з 04.07.22 довічно.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, отримує державну соціальну допомогу інвалідам І групи: у липні 2022 року - у розмірі 1 896,78 грн; з серпня 2022 року по жовтень 2023 року у розмірі 2 100 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 13.11.2023 ОСОБА_1 отримав дохід у виді соціальних виплат з відповідних бюджетів : у жовтні 2022 року - 900 грн; у листопаді 2022 року - 15 200,01 грн, у грудні 2022 року - 3 100 грн; у січні 2023 року - 2 100 грн , у лютому 2023 року - 6 100 грн; у березні 2023 - 4 100 грн; у квітні 2023 року - 4 100 грн; у травні 2023 року - 4 100 грн, у червні 2023 року - 4 100 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року (справа №754/9535/21) зобов`язано державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Федоренко О. В. здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 01 липня 2022 року по 20 грудня 2022 року із розрахунку доходів ОСОБА_1 за липень 2022 року - 1896,78 грн, за серпень-вересень 2022 року - 2 100 грн щомісячно, за жовтень 2022 - 3 000 грн, листопад 2022 року - 17 300 грн, грудень 2022 року - 5 200 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку від 27.03.2024, виданої державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О. В., заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.07.2023 становить 116 230, 21 грн.

Відповідно до довідки ТСЦ №8044 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 09.11.2023 №8044/586, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів ТЗ марки AUDI, моделі А6, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у власності ОСОБА_1 з 01.03.2019 по 04.12.2020, на підставі договору купівлі-продажу №8044/2020/2328208 від 04.12.2020 був перереєстрований на нового власника.

Транспортний засіб марки ВМW, моделі 118D, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , який перебував у власності ОСОБА_1 з 22.03.2019 по 01.10.2021, на підставі договору купівлі-продажу №8044/2021/2832531 від 01.10.2021 був перереєстрований на нового власника.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 12 вересня 2023 року, в Державному реєстрі речових прав наявні відомості про державну реєстрацію 16.07.2020 права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору дарування.

Дитині сторін, ОСОБА_3 , 2014 року народження, встановлено діагноз: лактозна недостатність вроджена, атопічний дерматит, непереносимість глютену, транзиторна гипербілірубинемія, функціональні розлади підшлункової залози.

Обидві дитини сторін за рекомендаціями лікарів-гастроентерологів перебувають на безлактозній дієті.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про зменшення стягнення аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів з 1/ 3 частини до 1 000 грн щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що суд не може визначити розмір аліментів на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом. Факт відсутності можливості надавати дитині утримання відповідного розміру не перебуває в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Медичні довідки за 2017-2020, надані позивачем як на підставу зменшення розміру аліментів, суд оцінив критично, оскільки на час видачі судового наказу зазначені довідки вже існували, а тому не можуть слугувати новою обставиною, яка вказує на погіршення стану здоров`я позивача, а відтак не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач неправомірність видачі судового наказу або постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження до суду не оскаржував. Запропонований для сплати розмір аліментів в сумі 1 000 грн є недостатнім для утримання двох дітей, які продовжують проживати з матір`ю. Позивач не надав належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дітей у визначений судом спосіб.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, позивач посилався на те, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Положення частини 1 статті 192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, а саме визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн щомісячно, ОСОБА_1 не врахував, що відповідно до частини третьої статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, проте неправильно визначив підстави для такої відмови.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є платником, а не одержувачем аліментів, правові підстави для зміни способу присудження аліментів шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

За таких підстав рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає зміні в мотивувальній частині.

Відповідно до частини другої статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Обґрунтовуючи підстави позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 124 902,05 грн, що виникла станом на 01.07.2023, ОСОБА_1 посилався на те, що у зв`язку з тяжкою хворобою, необхідністю сплачувати комунальні платежі, необхідності несення витрат на лікування, наявності хворої похилої матері, яка потребує догляду, а тому він був позбавлений можливості сплачувати аліменти, які були стягнуті з нього відповідно до судового наказу на утримання двох дітей.

Рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_1 від заборгованості по сплаті аліментів в сумі 100 000 грн сторони не оскаржують, а тому в цій частині воно не є предметом апеляційного розгляду.

Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про його звільнення від сплати решти залишку заборгованості, яка виникла з червня 2021 року та станом на 01.07.2023, з урахування відомостей довідки-розрахунку від 27.03.2024, виданої державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О. В., становить 16 230,21 грн ( 116 230,21 грн - 100 000 грн), задоволенню не підлягають.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази того, що 04.12.2020 ОСОБА_1 продав належний йому транспортний засіб марки AUDI, моделі А6, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у його власності з 01.03.2019 по 04.12.2020, а 01.10.2021 - транспортний засіб марки ВМW, моделі 118D, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , який перебував у його власності з 22.03.2019 по 01.10.2021, при цьому не сплачував аліменти на утримання двох малолітніх дітей, за відсутності доказів щодо понесених ним витрат на лікування, правові підстави для звільнення останнього від заборгованості в повному обсязі відсутні.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність рішення суду в частині вирішення вимоги про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам.

Рішення суду першої інстанції у вказаній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року в частині відмови у зменшенні розміру аліментів на отримання дітей шляхом зміни способу їх присудження змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року в частині відмови у звільненні ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.04.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук