КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/191/21-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3097/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кузьміної Ксенії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у складі судді Підпалого В.В.,

у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Тетяни Ігорівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

У С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярушевська Т.І., звернулася у суд із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа, виданого 19 вересня 2022 року Київським апеляційним судом по справі №824/191/21.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярушевської Т.І. перебуває виконавчий лист від 19 вересня 2022 року, виданий Київським апеляційним судом по справі №824/191/21 щодо примусового виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під № 153056) від 28 вересня 2020 року, про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000 доларів США, яка є солідарною, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь компанії «PE INVESTMENTS LIMITED».

Постановою приватного виконавця (ВП НОМЕР_1) від 26 вересня 2022 року було об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_2. Загальна сума стягнення за виконавчим провадженням складає 612 436 754 грн 80 коп (основна сума стягнення складає 15 225 000 доларів США, що еквівалентно 556 756 935 грн на дату відкриття виконавчого провадження; сума основної винагороди приватного виконавця складає 15 225 00 доларів США, що еквівалентно 55 675 693 грн 50 коп на дату відкриття виконавчого провадження; 2 943 грн судовий збір; 889 грн витрати виконавчого провадження). Боржник про відкрите щодо нього виконавче провадження обізнаний, оскільки це підтверджується поданими його представником скаргами на дії приватного виконавця, однак ухиляється проти добровільного виконання виконавчого листа, у зв`язку з чим, приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат Кузьміна К.О. в інтересах ОСОБА_1 вважає ухвалу суду незаконною, просить скасувати її та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвалою Подільського районного суду від 30 березня 2023 року у справі №824/191/21 подання приватного задоволено. В травні 2023 року ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду від 30 березня 2023 року у справі №824/191/21. Постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року скасовано ухвалу Подільського районного суду від 30 березня 2023 року у справі № 824/191/21 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та направлено за встановленою законом підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. З даних веб-порталу Судова влада України ОСОБА_1 дізнався про призначення розгляду справи на 02 листопада 2023 року, але судової повістки не отримував.

Вважає, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на жодних доказах, винесена всупереч вимог матеріального та процесуального права, порушує права та охоронювані законом інтереси скаржника.

Скаржник вказує, що він безпідставно обмежений у праві виїзду за межі України з огляду на що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України має бути скасовано.

Зазначено, що боржник здійснює всі необхідні та можливі дії з метою виконання рішення суду, а саме: ОСОБА_1 здійснює погашення боргу по виконавчому провадженню та щомісячно сплачує на рахунок приватного виконавця 20% від отриманого авансу та заробітної плати.

Посилається на те, що ОСОБА_1 жодним чином не ухиляється від виконання рішення суду. Подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування. Водночас, подання було розглянуто без участі виконавця, отже під час засідання виконавець жодним чином не доводила факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення.

Вказує, що факт ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків не доведений приватним виконавцем належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Крім того, обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 , призведе до порушення його конституційних та встановлених міжнародними актами прав.

Скаржником зазначено, що в результаті накладення арешту на грошові кошти було арештовано грошові кошти, які знаходились на розрахункових рахунках в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в сумі 113 979 грн 91 коп, в АТ «ОТП БАНК» 123 680 грн 49 коп, в АТ «Сенс Банк» 1 870 грн. Зазначені кошти було списано банківськими установами згідно вимог, виставлених приватним виконавцем. Вказане підтверджує, що боржник не ухиляється від погашення боргу, а фактично в нього відсутня можливість його погасити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Т.І. в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлена належно (а.с. 12 т.2), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Колегія суддів вислухавши адвоката Кузьміної К.О. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, адвоката Гука О.О. в інтересах компанії «PE INVESTMENTS LIMITED», який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення (ч.1). Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч.2). Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч.3). Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4).

Як убачається з матеріалів справи, Київським апеляційним судом видано виконавчий лист по справі № 824/191/21 щодо примусового виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі № 153056, № 153057, № 153058 (консолідовано під № 153056) від 28 вересня 2020 року, про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000 дол США, яка є солідарною з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь компанії "PE INVESTMENTS LIMITED".

Постановою приватного виконавця від 26.09.2022 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 11-12 т.1).

Також Київським апеляційним судом видано виконавчий лист по справі № 824/191/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Компанії "PE INVESTMENTS LIMITED" 2 943 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу та апеляційних скарг (а.с. 18-19 т.1).

Постановою приватного виконавця від 26.09.2022 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 щодо виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 21-22 т.1).

Постановою приватного виконавця (ВП № НОМЕР_1) від 26.09.2022 було об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 (а.с. 26-27 т.1).

Зі справи також убачається, що приватним виконавцем було вжито низку заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа, а саме направлені запити до Міністерства внутрішніх справ України, ДФС України, банківських установ, Державної прикордонної служби України, ДІ "Український Інститут Інтелектуальної Власності" (КРПАТЕНТ), Держпродспоживслужби, Держгеокадастру; а також накладено арешт на все майно боржника, внесені відповідні реєстраційні записи щодо обтяження всього рухомого та нерухомого майна боржника.

Згідно із відповідями ДФС України, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває, інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Відповідно до наданої інформації, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Від ДП "Український Інститут Інтелектуальної Власності" (УКРПАТЕНТ) було отримано відповідь, згідно якої за результатами іменного інформаційного пошуку відомостей про об`єкти інтелектуальної власності, що зареєстровані за боржником - не виявлено.

Згідно відповіді Держпродспоживслужби, за даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньобудівельні меліоративні машини, сільськогосподарська техніка тa інші механізми за боржником не зареєстровані.

Відповідно до інформації, наданої ГУ Держгеокадастру в м. Києві, ГУ Держгеокадастру в Одеській обл., ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл., ГУ Держгеокадастру у Харківській обл., ГУ Держгеокадастру у Черкаській обл. відомості щодо державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, а також рішення про передачу їх у власність/користування боржнику - відсутні.

Окрім цього, було запитано інформацію в банківських установах щодо відкритих поточних рахунків боржника.

Відповідно до отриманих даних із АТ КБ "Приватбанк", АТ "Універсал Банк", АТ "ОКСІ Банк", АТ "Таскомбанк", ПАТ КБ "Індустріалбанк", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПроКредит Банк", АТ "Акціонерно-комерційний банк "Львів", АТ "КредоБанк", АТ "Ідея Банк", АТ "Агропросперіс Банк", АТ "Укрсиббанк", АТ "Банк Авангард", АТ "Банк Форвард", АТ "Банк Альянс", в боржника відсутні відкриті поточні рахунки у зазначених вище банківських установах.

Від АТ "Райффайзен Банк", АТ "ОТП Банк" та АТ "Сенс Банк" було отримано повідомлення про накладення арешту на рахунки боржника.

Від АТ "Райффайзен Банк" було отримано інформацію, відповідно до якої на рахунках у боржника наявні грошові кошти в розмірі 113 979 грн 91 коп та 12 620 грн 55 коп.

Постановою приватного виконавця від 26.09.2022 ВП № НОМЕР_1 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (а.с. 29-31 т.1).

Загальна сума стягнення за виконавчим провадженням склала 612 436 754 грн 80 коп (основна сума стягнення складає 15 225 000 дол США, що еквівалентно 556 756 935 грн на дату відкриття виконавчого провадження; сума основної винагороди приватного виконавця складає 1 522 500 дол США, що еквівалентно 55 675 693 грн 50 коп на дату відкриття виконавчого провадження; 2 943 грн судовий збір; 889 грн витрати виконавчого провадження).

28.09.2022 постановою приватного виконавця було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с. 33-35 т.1).

Також, 12.12.2022 боржнику було надіслано виклик, відповідно до якого боржника було зобов`язано 16.12.2022 з`явитись до приватного виконавця; 05.01.2023 боржнику було надіслано виклик, відповідно до якого боржника було зобов`язано 13.01.2023 з`явитись до приватного виконавця, а також зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа; повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них (а.с. 79-84 т.1).

07.02.2023 представником боржника надано приватному виконавцю письмове пояснення щодо неможливості виконання боржником вимоги виконавчого документу, зокрема щодо відсутності майна та грошових коштів, якими б можливо було задовольнити вимоги стягувача. Зазначено, про наявність у боржника права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 85-89 т.1).

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання за рішенням іноземного суду.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було здійснено ряд необхідних виконавчих дій з метою розшуку доходів боржника, а отже проведені всі необхідні виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Частинами 1-4 ст.441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п. 8 ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням підтверджується доказами, долученими до справи.

Так матеріали справи свідчать, що боржником жодних дій для виконання рішення суду вчинено не було, на момент звернення приватного виконавця до суду із даним поданням декларацію про доходи приватному виконавцю так і не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснено.

Встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про відкриті відносно нього виконавчі провадження, що підтверджується чисельними скаргами його представника, щодо виконання виконавчих листів, виданих Київським апеляційним судом.

Між тим протягом перебування виконавчих листів, виданих на примусове виконання не здійснив жодних дій щодо погашення заборгованості.

Матеріалами справи не спростовано висновки суду першої інстанції про свідоме ухиляння боржника від виконання покладеного на нього законом обов`язку по виконанню судового рішення, на вимогу виконавця не надавалася декларація про його доходи та майно боржника.

Зазначені свідчить про ухиляння боржника від виконання судового рішення.

Твердження апеляційної скарги про те що заборона у виїзді боржника за кордон буде порушенням його прав, апеляційний суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, остільки суд наділений правом скасувати обмеження у праві виїзду особи за кордон лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування такого обмеження.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В порушення положень п. 9 ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення не виконуються, що призводить до порушення істотних прав стягувачів.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

При цьому, колегія суддів враховує обставини справи, а також поведінку боржника, який не лише у період після відкриття провадження у справі, а й з часу прийняття судом оскаржуваного рішення й донині, не вжив усіх можливих та запропонованих заходів щодо виконання зобов`язань перед стягувачем.

Отже, на виконанні у виконавчій службі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів з боржника на підставі декількох виконавчих документів, виконання яких ОСОБА_1 ігнорує, на виклики не з`являється, будучи повідомленим і обізнаним про матеріали виконавчого провадження, судове рішення не виконує.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, послався на закон, що регулює спірні правовідносини й дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав до задоволення подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміної Ксенії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: