ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3898/24 Справа № 177/2396/23 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/2396/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соляник Ігор Миколайович, на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року, яка постановлена суддею Суботіною С.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діла адвокат Глазунова А.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, служба у справах дітей Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, виконком Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 рокупозовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соляник І.М., просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та перешкоди у доступі до правосуддя. Зокрема, зазначає, що особисто позивачем ОСОБА_1 заява про залишення позову без розгляду не подавалася та не могла бути поданною.

Так, ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з дитинства та в судових засіданнях участі не приймав, діючи виключно через свого представника адвоката Глазунову А.М.

Заяву про залишення позову без розгляду було подано матір?ю позивача ОСОБА_3 , без узгодження із сином, що може бути підтверджено записами у Журналі відвідувачів Криворізького районного суду Дніпропетровської області за 17 січня 2014 року, який позивач просить суд апеляційної інстанції витребувати та оглянути в судовому засіданні інформацію щодо відвідування суду ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, від позивача ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Соляник І.М., та третіх осіб Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації та виконком Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, служба у справах дітей Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, виконком Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд першої інстанції керувався п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Тлумачення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що указаний пункт передбачає залишення без розгляду позову за заявою позивача до початку розгляду справи по суті.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення суду по суті спору. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Разом з тим, правом на подання заяви про залишення позову без розгляду наділений виключно позивач, у данному випадку ОСОБА_1 , який категорично заперечує факт звернення до суду із такою заявою, що узгоджується із матеріалами справи.

Так, згідно Висновку МСЕК від 25 травня 2018 року, ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства з ураженням ОРА, та з 01 липня 2018 року йому встановлена перша група Б безстроково (а.с. 17).

Позовну заяву до суду від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 було подано адвокатом Глазуновою А.М. (а.с. 1-5).

Апеляційну скаргу до суду від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 було подано адвокатом Соляником І.М. (а.с. 51-54).

Наведене узгоджується із доводами апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_1 , за станом здоров?я, самостійно суд не відвідує та діє виключно через уповноваженого представника.

Натомість, із заяви за вхідним №668/24 від 17 січня 2024 року про залишення позову без розгляду, яка подана до суду від імені ОСОБА_1 , неможливо встановити особу, яка її подала, та чи перевірялися ці обставини уповноваженим працівником суду, адже на заяві відсутні відомості про особу, яка прийняла цю заяву (посада, прізвище, підпис) та передала її для приєднання до матеріалів справи.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, й доводи апеляційної скарги є необґрунтованим.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи, що є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соляник Ігор Миколайович, - задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року - скасувати.

Направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, служба у справах дітей Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, виконком Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментівдо Криворізького районного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: