УХВАЛА

08 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/789/24

провадження № 22-ц/4809/821/24

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л. М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення матеріальної допомоги для опалення будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення матеріальної допомоги для опалення будинку передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень ст. 43 цього Кодексу;

Вказана процесуальна норма не є формальною, оскільки у даному випадку саме таким чином досягається забезпечення рівності процесуальних прав та обов`язків учасників справи, що є однією із засад цивільного судочинства.

Однак, скаржниця зазначеної вимоги процесуального закону дотрималася частково, оскільки до апеляційної скарги додала лише один її примірник, що не відповідає кількості, необхідній для направлення скарги всім іншим учасникам справи.

За вимогами п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

Підпунктом 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з викладеного та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на 01 січня 2024 року, за подання апеляційної скарги на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року у даній справі скаржниці необхідно було сплатити судовий збір у сумі 605,60 грн (3028,00 х 0,2 = 605,60 грн).

Однак, доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі до апеляційного суду не надано.

Поряд з тим, апеляційна скарга містить клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із зазначених підстав суд може також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Скаржниця вважає, що може бути звільнена судом від сплати судового збору, оскільки предмет позову у даній справі наявний у переліку, наведеному у п. 3. ч. 1 ст. 8 Закону.

Разом з тим, скаржниця не уточнює, які саме свої права вважає порушеними відповідачем: соціальні, трудові, сімейні чи житлові. Не вказує й на те, що спірні правовідносини пов`язані з відшкодуванням шкоди здоров`ю.

Скаржницею не враховано також, що сама по собі наявність судового спору про захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю не є безумовною підставою для задоволення судом клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону наявність умов, наведених у п. 3 зазначеної норми, має оцінюватися судом з обов`язковим врахуванням майнового стану сторони.

Як роз`яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, доводів щодо свого майнового стану скаржницею не наведено, відповідних доказів до суду не надано.

Зазначене, наразі, позбавляє апеляційний суд можливості надати належну оцінку заявленому клопотанню та вирішити його по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року, - залишити без руху.

Запропонувати скаржниці у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- копію (примірник) апеляційної скарги в одному екземплярі;

- докази сплати судового збору у сумі 605,60 грнза реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду

або

-обґрунтовану заяву на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також належні докази на підтвердження такого майнового стану скаржниці, який перешкоджає сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі.

У разі невиконання у встановлений апеляційним судом строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л. М. Дьомич