Справа № 459/4187/21 Головуючий у 1 інстанції Дем`яновська Ю.Д.
Провадження № 22-з/811/65/24 Доповідач в 2-й інстанції Цяцяк Р. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий - суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Жарського І.Р. - представника АТ КБ «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 липня 2023 року та апеляційною скаргою Луки Тараса Миколайовича , представника ОСОБА_3 , на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 02 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», було залишено без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 липня 2023 року- без змін (том 4, а.с. 261-264).

Іншою постановою Львівського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу Луки Тараса Миколайовича , представника ОСОБА_3 , було задоволено: ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 02 серпня 2023 рокускасовано і направлено справу до суду першої інстанції для розгляду по суті Клопотання Луки Тараса Миколайовича , представника ОСОБА_3 , про вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу (том 4, а.с. 265-266).

В судовому засіданні 19 лютого 2024 року до закінчення судових дебатів у справі представник відповідачки ОСОБА_3 зробив заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції судових рішень за наслідками апеляційного розгляду справи стороною згаданої відповідачки буде подано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами про це.

26 лютого 2024 представник відповідачки ОСОБА_3 , адвокат Лука Т.М., подав до суду Клопотання про стягнення з позивача на користь згаданої відповідачки 9 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи (том 4, а.с. 273-276).

11 березня 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду Заперечення на клопотання представника ОСОБА_3 , адвоката Луки Т.М., про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у яких просить відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі (том 4, а.с. 290-297), а також докази надіслання згаданих Заперечень адвокату Луці Т.М. (том 4, а.с. 301).

Адвокат Лука Т.М. відповіді на вищезгадані Заперечення представника АТ КБ «ПриватБанк» до суду не подав, однак подав до суду Клопотання про розгляд 08.04.2024 року питання про стягнення з позивача на користь його довірительки витрат на професійну правничу допомогу за його відсутності (том 4, а.с. 312).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» на підтримання доводів поданих ним Заперечень, а також перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137).

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у додатковій постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18.

Неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат може бути підставою для відмови у відшкодування відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (том 2, а.с. 38) і в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковою для судів першої та апеляційної інстанцій.

Матеріалами справи стверджується наступне.

29 квітня 2022 року адвокатом Лукою Т.М., як представником відповідачки ОСОБА_3 , було подано до суду Відзив на позовну заяву у якому зазначено те, що відповідачка очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката з розрахунку 1 600 грн. за одну годину його роботи (а.с. 85-89). До цього Відзиву було долучено лише ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий адвокату Луці Т.М. Адвокатською компанією «Фавор», а договору про надання правової допомоги до Відзиву подано не було.

03 липня 2023 року судом було ухвалено рішення по суті позовних вимог (том 4, а.с. 72-74).

І лише 18 липня 2023 року (тобто - вже після завершення розгляду справи судом першої інстанції) до суду було подано Договір про надання правової допомоги на представництво інтересів, який було укладено ще 12 березня 2018 року між ОСОБА_3 та «Адвокатським об`єднанням Адвокатською компанією «Фавор» і який не містить умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються згаданим Адвокатським об`єднанням (том 4, а.с. 88).

Клопотання адвоката Луки Т.М. не містить пояснень з приводу того, чому саме цей Договір від 12 березня 2018 року було подано до суду лише після завершення розгляду справи судом першої інстанції і чому сам Договір про надання правової допомоги не містить розміру адвокатської винагороди.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного, на стадії розгляду справи судом першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» було позбавленим можливості подати до суду аргументоване клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, або навести свої доводи щодо неспівмірності цих витрат (частини 5 та 6 статті 137 ЦПК України).

Клопотання адвоката Луки Т.М. також не містить пояснень з приводу того, яке саме відношення адвокат Лука Т.М. (який надавав правничу допомогу відповідачці ОСОБА_3 ) має до «Адвокатського об`єднання Адвокатської компанії «Фавор», з якою у ОСОБА_3 було укладено Договір ще 12 березня 2018 року.

Крім цього, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів понесення ОСОБА_3 реальних витрат на правничу допомогу.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Луки Тараса Миколайовича , представника ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 12 квітня 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.