Справа № 444/798/24
Провадження № 2/444/527/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

04 квітня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кобзар Любов Вікторівна, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на земельну частку (пай) площею 1,68 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Замочківської сільської ради, на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою - Жовківського) району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мав на підставі сертифіката серії ЛВ № 163351, виданого 05.03.1998 року Замочківською сільською радою та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 521.

Позовні вимоги мотивує тим, що її чоловікові, ОСОБА_2 , належало право на земельну частку (пай), площею 1,81 га, а по уточнених даних 1,68 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Замочківської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

ОСОБА_2 25 жовтня 1995 року склав заповіт на все майно в користь позивачки ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну частку (пай).

Позивач стверджує, що прийняла після його смерті спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала постійно з чоловіком на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті. Вона єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає.

Позивач зазначає, що внаслідок її звернення приватним нотаріусом Кобзар Л.В. зареєстровано 07.12.2023 року спадкову справу №132/2023, номер у Спадковому реєстрі 71909179, однак листом за вихідним № 54/01-16 від 07.12.2023 року приватний нотаріус відмовила їй, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), площею 1,68 га, що розташована на території Замочківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення прав на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Позивач стверджує, що в неї відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого ОСОБА_2 , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

А тому враховуючи наведені вище обставини, позивач вважає, що її право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 04.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 04.04.2024 року о 09 год. 00 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівни копію спадкової справи №132/2023, яка зареєстрована 07 грудня 2023 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача - Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому зазначено, що міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №132/2023, яка зареєстрована 07 грудня 2023 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

А тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Замочок, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 06.10.1997 року (арк. спр. 8).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане 17.02.1973 року, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб із ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 17.02.1973 року було зроблено запис № 5. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині « ОСОБА_4 » (арк. спр. 10).

З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163351, який виданий Замочківською сільською радою 05.03.1998 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 521, встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення Замочківської сільської ради №6 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,81 га, а по уточнених даних 1,68 га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Замочківської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (арк. спр. 11).

ОСОБА_2 25 жовтня 1995 року на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що за законом матиме право, заповів своїй дружині, ОСОБА_1 ,1953 року народження, яка проживає разом із ним в селі Замочок, Жовківського району Львівської області, тобто. Даний заповіт посвідчено 25 жовтня 1995 року ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Замочківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 9, що підтверджується копією такого. Записом старости села від 14.11.2023 року стверджується, що заповіт заповідачем не змінено і не скасовано позивачу (арк. спр. 12).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.02.2024 року, встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 06.12.1995 року було складено відповідний актовий запис № 16 (арк. спр. 13).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Згідно з ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно з ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно з ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, позивач як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , не відмовилася від прийняття спадщини, навпаки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

З довідки № 181, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07 лютого 2024 року, встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті дійсно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 (арк. спр. 14).

З довідки № 182, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07 лютого 2024 року, встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , 1953 року народження, дійсно проживала та була зареєстрована разом із своїм чоловіком, громадянином ОСОБА_2 , станом на день його смерті, а саме станом на 04 грудня 1995 року, в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство (арк. спр. 15).

Викладеним у довідці № 180, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07 лютого 2024 року, стверджується, що померлий ОСОБА_2 дійсно проживав та був зареєстрований на день смерті станом на 04.12.1995 року за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_1 , 1953 року народження, тещею, ОСОБА_6 , 1932 року народження, бабою, ОСОБА_7 , 1914 року народження, сином, ОСОБА_8 , 1976 року народження (арк. спр. 16).

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , а саме на середню земельну частку, що належала померлому на підставі сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ № 163351.Внаслідок її звернення приватним нотаріусом Кобзар Л.В. було зареєстровано 07.12.2023 року спадкову справу №132/2023, номер у Спадковому реєстрі 71909179, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75050919 від 07.12.2023 року (арк. спр. 17).

Однак, листом за вихідним № 54/01-16 від 07.12.2023 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), площею 1,68 га, що розташована на території Замочківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення прав на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування (арк. спр. 18).

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Згідно з ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак мною не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ОСОБА_2 нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , прийняла після його смерті спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала постійно з чоловіком на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, вели спільне господарство, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті.

Позивач єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, оскільки з матеріалів справи не встановлено під час розгляду справи не встановлено осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку.

Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,68 га умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка позивач не має можливості оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого ОСОБА_2 , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Суд враховує, що право ОСОБА_2 на дану земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163351, який виданий Замочківською сільською радою 05.03.1998 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 521.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, ч.3 ст. 200, ст.206, ст. ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 1,68 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Замочківська сільська рада), які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі сертифікату серії ЛВ №163351 виданого Замочківською сільською радою 05.03.1998 року та зареєстровано у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №521.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 12.04.2024 року.

Суддя: Олещук М. М.