УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 607/3439/14-ц

провадження № 61-5060ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2020 року у складі судді Дзюбича В. Л. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2024 року у складі колегії суддів: Храпак Н. М., Гірського Б. О., Костів О. З.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 607/3439/14-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 24 жовтня 2014 року про стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк») заборгованості за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 в сумі 210 547,90 грн та 2 105,48 грн судового збору, поновлення строку на його пред`явлення до виконання, заміну стягувача - ПАТ «КБ «Експобанк», у виконавчому провадженні з примусового виконання дубліката виконавчого листа, на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

В обґрунтування заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зазначало, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2014 року стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 в сумі 210 547,90 грн та 2 105,48 грн судового збору. На виконання зазначеного рішення суду 24 жовтня 2014 року видано виконавчий лист № 607/3439/14-ц.

06 березня 2018 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № 51, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за борговими зобов`язаннями ОСОБА_1 за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007.

Згідно з матеріалами кредитної справи, що була передана ПАТ «КБ Експобанк» його правонаступнику вбачається, що первісний кредитор звертався із заявою про відкриття виконавчого провадженні до Тернопільського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з метою примусового виконання. Не маючи інформації про відкриття виконавчого провадження та вжиті заходи примусового виконання, первісний кредитор 05 грудня 2017 року звернувся до відділу ДВС із заявою про хід виконавчого провадження, однак таке звернення було проігноровано. Пізніше ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» також неодноразово, а саме 27 квітня 2018 року, 20 лютого 2019 року, 11 листопада 2019 року та 22 червня 2020 року зверталося до відділу ДВС з метою отримання інформації про виконавче провадження, однак такі звернення залишилися без розгляду. Із даних веб-сайту Єдиного реєстру боржників, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа з ОСОБА_1 на виконанні не перебуває. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» завершено, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило заяву задовольнити, видати дублікат виконавчого листа, поновити строк на пред`явлення його до виконання, провести заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2024 року, заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку на пред`явлення його до виконання та заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/3439/14-ц про стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 в сумі 210 547,90 грн та 2 105,48 грн судового збору.

Поновлено строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/3439/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 в користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 в сумі 210 547,90 грн та 2 105,48 грн судового збору.

Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання дублікату виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/3439/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 в користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 в сумі 210 547,90 грн та 2 105,48 грн судового збору, замінивши стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, тому заява про видачу дубліката подана у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку; вищевказаний виконавчий лист втрачено при пересилці поштовим відправленням чи з інших причин, які від стягувача не залежали; матеріалами справи підтверджено перехід прав вимог до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007.

У квітні 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2024 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що заявник звернувся із заявою поза межами виконавчого провадження, оскільки, як вбачається із тексту оскаржуваної ухвали, заявник не посилається, ані на виконавче провадження, ані на докази, які б свідчили про те, що виконавче провадження відкрито і в рамках цього виконавчого провадження заявник - ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подає цю заяву. ОСОБА_1 не повідомлено про те, що відбулася заміна кредитора.

Більше того, вказаний договір (відступлення права вимоги) є відплатним договором, однак рішення суду не містить посилання на докази, які відповідають критеріям належності, щодо здійснення плати за вказаним договором з боку ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Також, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не є фінансовою установою, а тому у суду були відсутні правові підстави для такої заміни.

Щодо оскарження судових рішень у частині визнання причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та його поновлення

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження у касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2020 року та постанова Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2024 року у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягають касаційному оскарженню.

Щодо оскарження судових рішень в частині заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчих документів

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування судом норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на наступне.

Судами встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2014 року задоволено частково позовні вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» та солідарно стягнуто із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 в сумі 210 547,90 грн та судовий збір у розмірі 2 105,48 грн.

Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 10 вересня 2014 року.

На виконання зазначеного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 24 жовтня 2014 року видано виконавчий лист № 607/3439/14-ц.

20 травня 2015 року ПАТ «КБ «Експобанк» подало на адресу Відділу ДВС Тернопільського МРУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 04 червня 2014 року № 607/3439/14-ц, виданого 24 жовтня 2014 року Тернопільським міським судом про стягнення боргу у розмірі - 210 547,90 грн та 2 105,48 судового збору з ОСОБА_1

28 травня 2015 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

20 березня 2017 року повторно стягувачем звернуто до виконання даний виконавчий лист і 28 березня 2017 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

05 грудня 2017 року ПАТ «КБ «Експобанк» подало начальнику Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області заяву про хід виконавчого провадження.

06 березня 2018 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № 51.

Згідно з пунктом 2.1 договору про відступлення прав вимоги № 51 за цим договором банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги банку до позичальників, поручителів фізичних осіб та поручителя юридичної особи, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором кредиту з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до нього, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору.

Пункт 2.2. цього договору передбачає, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, сплати штрафних санкцій, неустойок, передачі предметів забезпечення а рахунок виконання зобов`язань, тощо.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 06 березня 2018 року № 51 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги до поручителя ОСОБА_1 за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007, який був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_3 , та за договором поруки від 26 жовтня 2007 року, який був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 .

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» неодноразово, а саме 27 квітня 2018 року, 20 лютого 2019 року, 11 листопада 2019 року та 22 червня 2020 року зверталося до Тернопільського РВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області із клопотанням з метою отримання інформації про виконавче провадження, однак відповіді на запити заявник не отримав.

Із повідомлення Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 13 серпня 2020 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за договором кредиту від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 в сумі 210 547,90 грн та 2 105,48 грн судового збору. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно та кошти, на яке можна звернути стягнення і здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, стягнення не проводилися. В результаті наведеного 26 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та направлено на адресу стягувача ПАТ КБ «Експомбанк». Оскільки ухвала про заміну сторони з ПАТ «КБ «Експобанк» не надходила, державним виконавцем виконавчий лист від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007 направлено на адресу ПАТ «КБ «Експобанк». Надати підтвердження надіслання виконавчого листа на адресу ПАТ «КБ «Експобанк» відділ не може. Згідно перевірки бази АСВП виконавчий лист на виконанні в жодному відділі ДВС не перебуває.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На час видачі виконавчого листа у справі 607/3439/14-ц був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, а на час звернення заявника до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчих документів був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною першою статті 12 Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини четвертої зазначеної статті).

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення цього строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Враховуючи наведене, вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та видачу дублікату виконавчого документа у не відкритому виконавчому провадженні можливе лише за наявності підстав для відновлення виконавчого провадження (поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання).

Суди встановили, що відбулось матеріальне правонаступництво у спірних кредитних правовідносинах (щодо виконання умов кредитного договору від 26 жовтня 2007 року № 135/АК-2007), презумпцію правомірності якого боржником не спростовано, а також, що оригінали виконавчого листа, виданого у справі № 607/3439/15-ц щодо стягнення заборгованості за указаним кредитним договором, втрачено. Дослідивши дату повернення виконавчого документа стягувачеві щодо боржника ОСОБА_1 (26 грудня 2019 року) і час звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчих документів (липень 2020 року), суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчих документів.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не обмежують права боржника та не покладають на нього додаткових зобов`язань з огляду на те, що дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 та їх відображення в судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, є необґрунтованими, спрямованими на уникнення виконання судового рішення про стягнення заборгованості.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування судами норми права у частині вирішення питання про заміну сторони у виконавчих документах та видачу дубліката виконавчих листів є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку на пред`явлення його до виконання та заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2024 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник