Справа № 456/932/24
Провадження № 2/456/594/2024
РІШЕННЯ

іменем України

05 квітня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу №456/932/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, -

встановив:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, покликаючись на те, що 05 листопада 2016 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Моршинської міської ради Львівської області, актовий запис № 19. Після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_4 . Від шлюбу в них народилося двоє синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, перебуваючи в стані сп`яніння влаштовую сварки та скандали, під час яких ображає та принижує позивача. Все це відбувається в присутності неповнолітніх дітей, що негативно відображається на їх психічному здоров`ї та моральному стані. На даний час вони припинили будь-які шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, відсутній спільний бюджет та обов`язки. Така поведінка відповідача стала нестерпною та призвела до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Сини ОСОБА_7 і ОСОБА_8 проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. ОСОБА_2 час від часу надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак цього не вистачає для їх повноцінного фізичного та розумового розвитку, оскільки діти потребують збалансованого харчування, одягу та взуття, тощо, а сама не взмозі повністю забезпечити сім`ю, оскільки не працює, перебуває в декретній відпустці.

На даний час в провадженні Стрийського міськрайонного суду перебуває заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, на даний час позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує допомоги, однак відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Оскільки позивач доглядає за дитиною, сином ОСОБА_8 , до досягнення ним трьохрічного віку, відповідач є особою працездатного віку, здоровий, працює торговим агентом, має стабільний дохід, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, відтак у нього відсутні об`єктивні труднощі, перешкоди та, водночас, є достатні можливості надавати позивачу матеріальне утримання, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи її потреби в утриманні та фінансові можливості відповідача.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою судді від 19 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області від 05.11.2016 року, вбачається, що сторони по справі ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 05.11.2016, актовий запис №19.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 14.02.2020, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 13.04.2022, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 .

З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.10.2018 №1090, вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 02.02.2024 за №73, ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає разом з синами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , та чоловіком ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Суд звертає увагу, що у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При цьому, суд при прийнятті рішення враховує прожитковий мінімум та кошти, що необхідні на життєві потреби особи.

Слід зазначити, що аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Суд при прийнятті рішення в кожному конкретному випадку має виходити із матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейне становище платника, а саме наявність у нього інших осіб, яких він за законом повинен утримувати (дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина). Суд також враховує інші обставини, що мають істотне значення. Це можуть бути будь-які обставини, що стосуються справи, мають майновий аспект свого прояву і тим або іншим способом впливають на матеріальне становище сторін. До них можна віднести стан здоров`я платника і одержувача аліментів, необхідність здійснювати певні виплати (наприклад, погасити кредит за житло, сплачувати за оренду житла, сплата аліментів на утримання дитини).

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що сторони, на даний час, перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідженими у судовому засіданні доказами також встановлено, що позивач проживає з малолітніми дітьми, які перебувають на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває в декретній відпустці та не працює, а відповідач добровільно не надає достатньої матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст.75СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, та те, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.

Статтями 77, 79 СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З урахуванням наведеного, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який працює та отримує стабільний дохід, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, суд вважає можливим задоволити вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дружини та стягувати аліменти з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Саме такий розмір аліментів на утримання дружини суд вважає справедливим і для позивача, і для відповідача в справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.141ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн.. 20 коп.) грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

В позовній заяві позивач зазначила, що на правничу допомогу витрачено кошти в розмірі 2500 грн., та просила їх стягнути з відповідача.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В якості документів, що підтверджують розмір витрат та їх надання, позивачем до суду не подано жодного доказу, а тільки зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач понесе у зв`язку із розглядом справи.

Як підсумок, суд вважає, що через відсутність в матеріалах справи фінансових документів на підтвердження фактично оплачених позивачем витрат на правову допомогу, заявником не підтверджено факт здійснення позивачем витрат на правову допомогу від його представника.

Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача можливо понесених позивачем витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 84 СК України, ст.ст. 12, 13, 80, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 із всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народження трьох років, щомісячно, починаючи з 15.02.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн.. 20 коп) грн.

В задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Суддя Р. Т. Шрамко