Справа № 358/1851/23 Провадження № 2/358/274/24
11 квітня 2024 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернувшись до суду з вказаним позовом, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 16 249 (шістнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень, моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, судові витрати по справі.
Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що 30.05.2021 о 07:30 ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 111840, д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Острів в м. Богуслав Київської області допустив виїзд т/з на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в протилежному напрямку, чим порушив п. 11.3 ПДР, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.10.2021 провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, при цьому факт вчинення ДТП 30.05.2021 року з вини ОСОБА_2 підтверджений в повному обсязі.
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Про настання страхового випадку було повідомлено АТ «СГ «ТАС».
Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивачка зазначає, що внаслідок неправомірних суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 , їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у численних фізичних та душевних стражданнях, які були пережиті нею, а також втрати здоров`я. Дана дорожньо-транспортна пригода зумовила негативні зміни у її житті: наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення, негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні та хвилюванні. Знижений та нестійкий настрій, нервозність, дратівливість. Моральну шкоду оцінює в 30 000 гривень.
Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 січня 2024 року з 14.30 годин, яке потім було відкладено на 12.02.2024.
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 12 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Ковальський В.В. надіслав до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а справу розглянути за їх відсутності. Крім того, зазначив, що після прийняття судом остаточного рішення по суті спору буде подана заява про стягнення саме додаткових судових витрат, пов`язаних зі сплатою послуг з правничої допомоги, що були понесені позивачкою.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Згідно відповіді голови Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області № 02-51/642 від 30.11.2023 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36).
Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що адресовані відповідачу повістки про виклик до суду повернуті з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 44, 51, 57, 62). Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслав відзив на позовну заяву.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2021 року о 07 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 111840», державний номерний знак НОМЕР_1 і рухаючись по вул. Острів в м. Богуслав Київської області допустив виїзд транспортного засобу на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалася в протилежному напрямку, чим порушив п. 11.3 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
За результатами розгляду справи № 577/2650/21 про адміністративне правопорушення за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, Конотопським міськрайонним судом Сумської області постановою від 22.10.2021 в діях ОСОБА_2 було встановлено наявність порушень п.п 2.5, 11.3 Правил дорожнього руху України, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів, та його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 20-22).
На час скоєння ДТП, згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 578397 від 14.05.2021 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (Страховик) (а.с. 24).
Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування і за її заявою було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та встановлений перелік пошкоджень автомобіля марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 і визначено розмір матеріального збитку (а.с. 25).
Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу від 04.06.2021 визначено вартість матеріального збитку, заподіяного позивачці внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , що складає 30 801,00 грн.
Судом також встановлено, що 05 липня 2021 АТ «СГ «ТАС» на особистий картковий рахунок позивачки було перераховано узгоджене страхове відшкодування за страховим полісом АТ 578397 від 14.05.2021 року в розмірі 30 801,00 грн.
Крім того, з акту виконаних робіт № 9 ФОП « ОСОБА_4 » від 02.08.2021 вбачається, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 складає 11 650, 00 грн. При цьому вартість суми запчастин складає 35 400, 00 грн, що підтверджується рахунком за № 321 ФОП « ОСОБА_5 » (а.с. 28, 29).
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).
За приписами ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 22 Закону України №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187, п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України). Проте відповідач зазначені обставини суду не довів, належні та допустимі докази з цього приводу не представив.
Заважаючи на викладене, з урахуванням доведеності позивачкою протиправної, винної поведінки ОСОБА_2 , яка перебуває в причино-наслідковому зв`язку із завданою майну ОСОБА_1 шкодою, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути у відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 16 249,00 грн.
Щодо вирішення питання про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності(втому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року).
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд бере до уваги те, що позивачка просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (згідно з статтею 23 Закону № 1961-IV) та не належить до шкоди, заподіяної майну (згідно з статтею 28 Закону № 1961-IV). Тому відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в її моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини відповідача ДТП, має бути співмірно компенсована останнім.
Отже, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 зазнав пошкоджень, що стало наслідком його ремонту на протязі двох місяців. Наявність такої обставини вказує, що позивачка була вимушена докладати додаткових зусиль для відновлення свого звичайного, повсякденного способу життя, як наслідок, були порушенні її взаємовідносини з оточуючими її рідними та знайомими. Наявність зазначених обставин, як кожен окремо, так і їх сукупність вказує на достатність підстав вважати, що позивачці було завдано моральної шкоди внаслідок ДТП, яка мала місце 30 травня 2021 року.
Саме такий розмір, на думку суду є належною компенсацією завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, що сприятиме відновленню порушених прав останньої.
У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.
Згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн.
На підставі ст.23,1166,1167,1187,1188,1192,1194 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13, 76,82,137,141,259, 263-265,268,280-282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судові витрати понесені на сплату судового збору у сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов