ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 695/2710/15-ц
Провадження № 22-ц/821/722/24
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

заявник (боржник): ОСОБА_1

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Золотоніський відділ ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2024 року (постановлену в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Степченка М.Ю., повний текст ухвали суду складено 02 лютого 2024 року) про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заявлених вимог

02 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Золотоніського міськрайонного суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області №695/2710/15-ц від 08.10.2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2018 року було частково задоволено позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ( р/р НОМЕР_1 , МФО 328351, ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності ЄДРПОУ - 23876031) до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто заборгованість за кредитним договором на загальну суму 83 83,31 доларів США.

04 жовтня 2018 року до суду з заявою про видачу виконавчих листів звернулась ОСОБА_3 .

На виконання даного рішення Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було виготовлено виконавчий лист за №695/2710/15-ц від 08.10.2018 року, де в графі стягувачем зазначено юридичну особу - ПАТ «Райффайзен» Банк Аваль» і юридична адреса вул. Лескова, 9 м. Київ, а боржником - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Заявниця стверджує, що працівниками апарату суду під час реєстрації заяви не було перевірено повноваження представника стягувача, яка звернулася з заявою про видачу виконавчого листа. Адже за довіреністю Пепчук Л.О. є уповноваженою особою АТ «Райффазейн Банк Аваль» (), в той час як у виконавчому листі стягувачем зазначено ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» (). Згідно довіреності №777/15-Н від 14.12.2015 року ОСОБА_3 не представляє інтереси та не є уповноваженою особою представника стягувача ПАТ «Райффазейн банк Аваль» (), який зазначений у виконавчому листі.

Із заявою про примусове виконання рішення суду звернувся ОСОБА_4 , який теж не являється уповноваженою особою стягувача, зазначеного у виконавчому документі - ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» .

Таким чином, вважає, що працівниками Золотоніського міськрайонного суду було допущено помилку під час видачі виконавчого листа неуповноваженому на те представнику стягувача ОСОБА_3 .

Рішення суду ніколи не може бути виконаним, так як за виконавчим листом звернулась не уповноважена особа, тим самим заявниця вважає, що будуть порушені її права як боржника, оскільки майно або кошти можуть бути стягнуті неналежною особою стягувача, що заборонено законодавством.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2024 року у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що заявницею при зверненні до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що нею було добровільно виконано рішення суду (до моменту пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання), внаслідок чого її обов`язок припинився, або її обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України, також не доведено та не обгрунтовано належним чином факту помилкової видачі виконавчого листа.

Щодо відсутності в ОСОБА_3 повноважень на отримання виконавчого листа та в ОСОБА_4 у представленні інтересів стягувача при пред`явленні виконавчого документа до примусового виконання, суд зазначив, що ці обставини не відносяться ні до матеріально-правових, ні до процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 14 березня 2024 року, ОСОБА_1 , вважаючи, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, постановив ухвалу із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, якою заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тими ж доводами, що і заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, ОСОБА_1 вважає, що оскільки виконавчий лист видано неуповноваженій на те особі, то такий може бути визнано таким, що не підлягає виконанню з підстав його помилкової видачі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

У цьому випадку, саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2018 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області розглянуто цивільну справу №695/2710/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено рішення: «Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково солідарно заборгованості за кредитним договором №354411/4669/0324-7 від 22.05.2017 р. в сумі 8383,21 дол. США (в гривневому еквіваленті 181921,03 грн.)».

На виконання вищевказаного рішення суду, яке набрало законної сили, Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 08.10.2018 року було видано виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що з заявою про видачу виконавчих листів, в тому числі щодо ОСОБА_1 04 жовтня 2018 року звернулась головний юрисконсульт ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Пепчук Л.О., яка згідно Довіреності №777/15-Н від 14 грудня 2015 року уповноважена одержувати, у тому числі але не виключно, виконавчі листи.

З викладеного слідує, що виконавчий лист №695/2710/15-ц від 08.10.2018 року відносно боржника ОСОБА_1 виданий компетентним судом, що розглянув справу, на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2018 року.

Твердження скаржниці про те, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не є стягувачем за вказаним рішенням суду є безпідставними, оскільки Черкаська обласна дирекція ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на момент ухвалення рішення була відокремленим структурним підрозділом (філією, представництвом), який у розумінні положень ст. 95 ЦК України не є юридичною особою.

Крім того, колегія суддів враховує і ту обставину, що назву АКБ «Аваль» було змінено на АППБ «Аваль», АППБ «Аваль» на ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Райффайзен Банк Аваль», а протоколом Загальних зборів акціонерів від 23.04.2021 р. прийнято рішення про зміну найменування АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Райффайзен Банк».

Отже, станом на день розгляду справи, особа, яка зазначена стягувачем у виконавчому листі, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, змінила назву, та на даний час йменується як АТ «Райффайзен Банк» та має .

Таким чином, у даній справі як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Будь-якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено.

При цьому, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а відтак у заяві відсутні належні та допустимі докази про наявність обставин, передбачених ст. 432 ЦПК України.

Із врахуванням тих обставин, що виконавчий лист було видано судом правомірно, доказів іншого суду не надано, оскільки заявником не наведено підстав та не надано доказів про те, що виконавчий лист у справі було видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2024 року.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2024 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/ повний текст постанови суду виготовлено 17 квітня 2024 року/