Справа № 174/31/24
п/с 2/174/82/2024
УХВАЛА

11 квітня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом.

Ухвалою від 22.01.2024 року відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Під час розгляду справи 11.04.2024 року представник відповідача заявив клопотання про надання строку на примирення максимально можливого за законом, пояснивши, що відповідач бажає зберегти сім`ю.

Позивач у судовому засіданні проти надання строку на примирення заперечував, зазначивши, що сім`я фактично вже розпалась, подальше спільне життя є неможливим. Відповідач застосовувала до нього фізичну силу, впливала на нього морально, погрожувала і в зв`язку з чим викликалась поліція.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подане клопотання про надання строку на примирення, суд дійшов такого висновку з таких підстав.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного з подружжя без згоди на це іншого з подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Підставою для надання строку для примирення являється бажання сторін зберегти сім`ю.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають і позивач категорично не бажає зберігати шлюб з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. З часу відкриття провадження у справі сторони не примирились, що підтверджується поданням клопотання про примирення відповідачем та з`ясовано в судовому засіданні.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання строку для примирення, оскільки таке суперечитиме положенням ст. 24 Сімейного кодексу України.

Тому в задоволенні клопотання представника відповідача про надання строку на примирення слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 260 - 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про надання сторонам строку на примирення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає окремо від рішення суду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик