Справа № 296/2807/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії в розмірі 36 024,02 грн, -

встановив:

Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про видачу судового наказу, відповідно до змісту якої просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії в сумі 36 024,02 грн, та витрати підприємства з оплати судового збору у сумі 302,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи на відповідність вимогам ст.ст.161-165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.287 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як встановлено зі змісту поданої заяви та доданих до неї письмових доказів, заборгованість боржника ОСОБА_1 виникла за період з 01.02.2021 по 01.03.2024, в той час як із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся до суду лише 28 березня 2024 року, що підтверджується вхідним штампом суду.

Враховуючи вищевикладене, заявником пропущено строк позовної давності, передбачений ч.1 ст.287 ЦК України.

Крім того, 18 жовтня 2023 року набув чинності Закон України від 29.06.2023 №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким, зокрема, внесені зміни до ЦПК України.

Частиною другою статті 163 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.6 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Так, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, подана заява про видачу судового наказу не містить відомостей про наявність або відсутність в заявника та боржника електронних кабінетів.

Пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.165 ЦПК України, заява Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160-167, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії в розмірі 36 024,02 грн.

Відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2024 року.

Суддя М. В. Петровська