Справа № 496/3679/22
Провадження № 2-др/496/7/24
18 квітня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Портної О.П.,
секретаря Бондаренко Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області заяву представника позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» адвоката Борисенко Світлани Василівни, про розподіл судових витрат у цивільній справі № 496/3679/22 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, -
1. На адресу суду 10.04.2024 року надійшла заява від представника позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» адвоката Борисенко Світлани Василівни, в якій просить суд поновити строк для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі»судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
2. У заяві вказує, що 21.03.2024 року справу № 496/3679/22 розглянуто судом та було винесено рішення про задоволення позову з яким представник ознайомився з особистого кабінету підсистеми «Електронний суд» 04.04.2024 року. В позовній заяві АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» було заявлено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень. До позовної заяви було додано копію договору № 137-ОЕМ про надання правової допомоги від 25.09.2020 року, згідно якого правова допомога позивачу надається АО «Перший радник». Також, станом на дату ухвалення рішення було укладено новий Договір про надання правової допомоги № 2212-ПД/7074-00 від 22.12.2023 року. Судовим рішенням не вирішено питання про судові витрати, про які позивач, в особі представника, заявляв у позовній заяві, а саме щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень.
3. В судове засідання сторони не викликалися у зв`язку воєнним станом та з високою ракетною загрозою, яка склалася на території Одеської області на даний час.
4. Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
6. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
7. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
8. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
9. Зі змісту ст. 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
10. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
11. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
12. Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
13. Так, у відповідності до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
14. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
15. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
16. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 (пункт 1) ст. 133 та ч.ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
17. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
18. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».
19. У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
20. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
21. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
22. У ч.ч. 4 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
23. У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
24. У заяві про ухвалення додаткового рішення заявниця просить поновити їй строк для її подання, посилаючись на те, що з текстом рішення (вступною та резолютивною частинами) вона ознайомилася самостійно з особистого кабінету підсистеми «Електронний суд», а тому вважає, що п`ятиденний строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення пропущено з поважних причин, що є підставою для його поновлення.
25. Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
26. Відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
27. Згідно з ч. 3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
28. З огляду на те, що представнику позивача про результат розгляду справи стало відомо 04.04.2024 року шляхом самостійного ознайомлення з текстом рішення з особистого кабінету підсистеми «Електронний суд» і остання із заявою про ухвалення додаткового рішення звернулася 10.04.2024 року, то суд дійшов висновку про поважність причин пропуску представником позивача встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку для подання цієї заяви, а тому цей строк підлягає поновленню.
29. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано: копію Договору про надання правової допомоги № 137-ОЕМ від 25 вересня 2020 року; копію Додаткової угоди № 9 до Договору про надання правової допомоги № 137-ОЕМ від 25.09.2020 року, від 01.07.2021 року; копію Додаткової угоди № 2224-ООЕ/12 до Договору про надання правової допомоги № 137-ОЕМ від 25.09.2020 року, від 30 грудня 2021 року; копію Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги № 137-ОЕМ від 25.09.2020 року, від 28.12.2022 року; копію Договору про надання правової допомоги № 2212-ПД/7074-00 від 22.12.2023 року; копію Довіреності № 65/2024 від 12.03.2024 року; копію акту надання послуг № 77-ОЕМ від 05.04.2024 року з описом видів робіт, послуг та витрат.
30. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
31. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
32. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
33. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
35. Відтак, враховуючи, що представник позивача адвокат Борисенко Світлана Василівна підтвердила, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновку про задоволення вимог, а саме стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно понесені та підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень, що відповідатиме принципу пропорційності розподілу витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 127, 133, 137, 141, 270, 353-355 ЦПК України, суд, -
1. Заяву представника позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» адвоката Борисенко Світлани Василівни, про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі.
2. Поновити представнику Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» адвоката Борисенко Світлани Василівни строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
3. Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
5. Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Повний текст додаткового рішення складено 10 квітня 2024 року.
Суддя О.П. Портна