УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 735/456/23

провадження № 61-4497ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , подану адвокатом Морозом Олегом Валерійовичем, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року та ОСОБА_2 , подану адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем, на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь інфляційне збільшення основного боргу за період з 01 грудня 2016 року до 11 травня 2023 року у розмірі 631 638,15 грн та три проценти річних у розмірі 124 873,74 грн. Всього просила стягнути на свою користь 756 511,89 грн.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 32 814,16 грн 16 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року змінено в частині задоволених позовних вимог та скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки внаслідок інфляції в сумі 119 119,92 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 36 722,81 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 березня 2024 року засобами поштового зв`язку адвокат Мороз О. В. в інтересах ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року, рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року залишити в силі.

29 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» адвокат Поліщук П. Я. в інтересах ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішенняпро задоволення позовних вимог.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі

№ 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

У цій справі ціна позову становить 756 511,89 грн, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційні скарги та додані до них матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , подану адвокатом Морозом Олегом Валерійовичем, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року, та ОСОБА_2 , подану адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем, на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року у справі № 735/456/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат