Номер провадження: 22-ц/813/3215/24
Справа № 916/3674/19
Головуючий у першій інстанції Тітова Т.П.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
08.04.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,
за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Левчик»,
на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 листопада 2023 року,
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» до Приватного підприємства «Левчик» про скасування державної реєстрації права оренди та визнання права оренди на земельні ділянки
У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» до Приватного підприємства «Левчик» про скасування державної реєстрації права оренди та визнання права оренди на земельні ділянки, в обґрунтування якої зазначило, що у грудні 2019 року Приватне підприємство «Левчик» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» про стягнення заподіяної внаслідок самовільного зайняття земель шкоди у сумі 174307 грн, та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, шляхом їх звільнення.
У цій справі постановою Верховного Суду від 21.04.2021 року рішення судів попередніх інстанції скасовані, а справу № 916/3674/19 передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області. Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.05.2021 року прийнято справу до розгляду.
Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» звернулось до суду з зустрічним позовом в якому просило скасувати державну реєстрацію права оренди ПП «Левчик» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельні ділянки, визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» право оренди на вказані земельні ділянки. Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.06.2021 року зустрічний позов прийнято до провадження, позовні вимоги об`єднано зі справою № 916/3674/19.
Постановою Верховного Суду від 05 вересня 2023 року постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 року та рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 року, а також додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 року і додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 року у справі № 916/3674/19 скасовано. Провадження у справі № 916/3674/19 закрито. Касаційний господарський суд в порядку вимог частини другої статті 231 ГПК України роз`яснив сторонам, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Верховний Суд ухвалою від 13 жовтня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтський хлібороб" про направлення справи № 916/3674/19 до відповідного суду за встановленою юрисдикцією задовольнив. Справу № 916/3674/19 передав до Балтського районного суду Одеської області.
Заявник послався на те, що під час розгляду вказаної справи за правилами господарського судочинства застосовувались заходи забезпечення позову. У подальшому ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2022 року вказані заходи зустрічного забезпечення позову скасовані, у зв`язку з набранням рішенням господарського суду Одеської області від 01.11.2022 року законної сили.
Заявник вважає, що на даний час існують підстави для забезпечення позову, оскільки станом на час звернення до суду з первісним позовом, право оренди ПП «Левчик» було зареєстроване на підставі договорів оренди, які в подальшому переукладені та ПП «Левчик» здійснено реєстрацію право оренди на підставі нових договорів.
На думку заявника, викладені обставини свідчать про постійне систематичне перереєстрацію права користування на спірні земельні ділянки на підставі нових договорів оренди. Наведене свідчить про можливість в подальшому здійснювати реєстраційні дії на підставі нових договорів, що в подальшому ускладнить ефективне поновлення прав заявника та унеможливить захист в межах одного судового провадження.
Заявник просить суд заборони усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення прав на земельні ділянки.
Балтський районний суд Одеської області ухвалою від 17 листопада 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» про забезпечення позову задовольнив. Заборонив усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення прав на земельні ділянки з кадастровими номерами:
В апеляційній скарзі Приватного підприємства «Левчик», яка подана представником Петрушко І.С., скаржник просить скасувати ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 листопада 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги Приватне підприємство «Левчик» посилається на те, що забезпечуючи позов шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення прав на земельні ділянки з кадастровими номерами, суд першої інстанції проігнорував те, що клопотання в цій частині взагалі не конкретизовано, стосується необмеженого кола осіб. Крім того, наклавши «загальну заборону», суд залишив поза увагою ту обставину, що земельні ділянки є власністю інших осіб, отже, накладення такої неконкретизованої заборони може призвести до порушення майнових прав як відповідача, так і інших осіб 75 власників земельних ділянок, яких таким чином позбавив права розпоряджатися земельними ділянками, що є неприпустимим. Суд першої інстанції порушив права ПП «Левчик», оскільки не вжив жодних заходів зустрічного забезпечення, так як з 2019 року по сьогоднішній день вказані земельні ділянки є самовільно захопленими ТОВ «Балтський хлібороб», що завдає збитки господарській діяльності ПП «Левчик» у зв`язку з неможливістю використовувати останні у власній господарській діяльності.
Зауважує, що предметом зустрічного позову є: скасування державної реєстрації права оренди 68 земельних ділянок, визнання права оренди на такі земельні ділянки. Отже, справа № 916/3674/19 стосується виключно права оренди. При цьому, остаточне рішення по суті за наслідками розгляду справи № 916/3674/19 не підлягатиме примусовому виконанню.
Вжиті заходи забезпечення позову не відповідають критеріям розумності, обґрунтованості; порушують баланс інтересів сторін; є неспівмірними із заявленими позовними вимогами; не впливають на можливість виконання в майбутньому остаточного рішення суду по суті спору.
Після скасування рішення Верховним Судом презумпція правомірності договорів оренди земельних ділянок, укладених між їх власниками і ПП «Левчик», - є відновленою/поновленою.
ПП «Левчик» позбавлений можливості на підставі ухвали господарського суду Одеської області по справі № 916/3674/19 про поворот виконання рішення поновити державну реєстрацію свого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.12.2023 року роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з доданими документами отримало 06.12.2023 року та 24.11.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» у відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що за час розгляду даної справи ПП «Левчик» постійно та системно здійснює перереєстрацію права | користування на спірні земельні ділянки на підставі нових договорів оренди, наявність яких не була підставою первісного позову по даній справі. Власники спірних земельних ділянок зазначили, що вони перебувають у договірних відносинах оренди землі із ТОВ «Балтський Хлібороб», із яким підписано відповідний договір оренди землі щодо належних їм земельних ділянок. Вважає вжиті заходи забезпечення позову співмірними.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з доданими документами отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Приватне підприємство «Левчик» копію ухвали про відкриття провадження отримало 06.12.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
У судове засідання представник Приватного підприємства «Левчик» та ОСОБА_1 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
ПП «Левчик» та його представник судові повістки отримали 29.02.2024 року та 01.03.2024 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Представник ТОВ «Балтський Хлібороб» у судовому засіданні апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
ОСОБА_1 судову повістку отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Від представника ПП «Левчик» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 08.04.2024 року, обґрунтоване погіршенням стану здоров`я.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 08.04.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовив у задоволенні клопотання представника ПП «Левчик» про відкладення розгляду справи, з огляду на таке.
Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (абзац другий статті 366 ЦПК України).
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для встановлення фактичних обставин справи, у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, заява про відкладення розгляду справи не містить доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, також зважаючи на те, що інтереси ПП «Левчик» в Одеському апеляційному суді представляє декілька представників, враховуючи також належне повідомлення скаржника, та положення ч. 1 ст. 371 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції погодився з доводами заявника про необхідність забезпечення позову шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення прав на вищевказані земельні ділянки.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Так, позов забезпечується шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.
Предметом заявлених ТОВ „Балтський хлібороб" позовних вимог за зустрічним позовом є скасування державної реєстрації права оренди ПП «Левчик» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельні ділянки та визнання за ТОВ „Балтський хлібороб" права оренди.
Верховним Судом у пунктах 25, 26 постанови від 21.04.2021 року у справі № 916/3674/19 наголошено, що державна реєстрація не є підставою для набуття права власності або користування, а засвідчення державою вже набутого особою права власності або користування і ототожнювати факт набуття права з фактом його державної реєстрації не видається за можливе. При дослідженні обставин існування в особи права власності або користування, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права, а не є підставою його набуття.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Верховний Суд у постанові від 16.08.2018 року по справі № 910/1040/18 дійшов висновку, що у випадку звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а не підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе відновити свій правовий стан, який існував до імовірного порушення його прав.
Оскільки у позовній заяві ТОВ «Балтський хлібороб» об`єднано дві вимоги немайнового характеру та враховуючи звернення відповідача до суду із позовними вимогами, які потребуватимуть примусового виконання рішення суду у випадку їх задоволення, існування зв`язку між обраним заходом забезпечення позову та предметом заявлених зустрічних позовних вимог, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість доводів заяви про забезпечення позову.
При цьому, колегія суддів зазначає, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову має на меті забезпечення справедливого та ефективного захисту порушених позивача за зустрічним позовом, оскільки у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «Балтський хлібороб».
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Доводи скаржника в частині порушення прав власників земельних ділянок, які належать фізичним особам, негативного впливу, оскільки будь-яка зміна прав щодо земельної ділянки (у тому числі - у зв`язку зі спадкуванням) підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи стосуються прав власників відповідних земельних ділянок, проте в матеріалах справи відсутні докази надання ПП «Левчик» процесуальних повноважень на захист їх інтересів у суді і самостійно власниками земельних ділянок судові рішення щодо забезпечення позову. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 року у справі № 493/1523/22, 14.09.2023 року у справі № 493/1450/22, 11.08.2023 року у справі № 493/1513/22.
Також апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні та скаржником не обґрунтовано, яким чином забезпечення позову, шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення прав на земельні ділянки обмежує права скаржника на здійснення господарської діяльності, яка прімо передбачає користування земельними ділянками.
Посилання на те, що після скасування рішення Верховним Судом презумпція правомірності договорів оренди земельних ділянок, укладених між їх власниками і ПП «Левчик» є відновленою/поновленою, однак скаржник позбавлений можливості користуватися земельними ділянками, оскільки державна реєстрація його права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ще не поновлена (не проведено поворот виконання рішення) апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 03.11.2023 до Господарського суду Одеської області від ПП «Левчик» надійшла заява про поворот виконання судових рішень, відповідно до якої позивач просить суд:
1) здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по даній справі, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023, шляхом стягнення з ТОВ «Балтський хлібороб» на користь ПП «Левчик» 657 759,22 грн.
2) здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по даній справі, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023, шляхом:
- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації припинення права оренди ПП «Левчик» на 59 земельних ділянок;
- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права оренди ТОВ «Балтський хлібороб» на 59 земельних ділянок;
- поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права оренди ПП «Левчик» на 59 земельних ділянок;
3) здійснити поворот виконання додаткової постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі № 916/3674/19 шляхом стягнення з ТОВ «Балтський хлібороб» на користь ПП «Левчик» грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн.
4) здійснити поворот виконання додаткової постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі № 916/3674/19 шляхом стягнення з 35 третіх осіб на користь ПП «Левчик» по 5 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 року заяву приватного підприємства «Левчик» про поворот виконання судових рішень задоволено частково. Здійснено поворот виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 року у справі № 916/3674/19, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 року. В порядку повороту виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 року у справі № 916/3674/19, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» на користь Приватного підприємства «Левчик» 657759,22 грн.
Також в порядку повороту виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 року у справі № 916/3674/19, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023, скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію припинення права оренди Приватного підприємства «Левчик» на 59 земельних ділянок.
В порядку повороту виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 року у справі № 916/3674/19, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023, скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» на 59 земельних ділянок.
Постановою Південно-західний апеляційний господарський суд від 21.03.2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 року про поворот виконання судових рішень по справі № 916/3674/19 задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 року про поворот виконання судових рішень по справі № 916/3674/19 скасовано. Провадження у справі за заявою Приватного підприємства «Левчик» про поворот виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 року та додаткових постанов Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 року у справі № 916/3674/19 за позовом Приватного підприємства «Левчик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» про стягнення коштів і зобов`язання вчинити дії і за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» до Приватного підприємства «Левчик» про скасування державної реєстрації права оренди та визнання права оренди на земельні ділянки закрито. Роз`яснено Приватному підприємству «Левчик» право на звернення із заявою про поворот виконання рішень до суду, у провадженні якого розглядається справа.
Постановляючи зазначене судове рішення, Південно-західний апеляційний господарський суд виходив з того, що оскільки розгляд цієї справи не закінчений, справа передана для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, судове рішення по суті не ухвалено, а отже підстава для здійснення повороту виконання рішення не відпала.
Наразі Балтським районним судом Одеської області розгляд справи № 916/3674/19 не закінчено, рішення по суті позовних вимог не прийнято, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 року ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 року про поворот виконання судових рішень по справі № 916/3674/19 скасовано, тому доводи апеляційної скарги в частині неможливості скаржником виконати ухвалу про поворот виконання рішення колегією суддів відхиляються.
Щодо невжиття судом першої інстанції заходів зустрічного позову апеляційний суд зауважує, що суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення лише у випадках передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України.
Під час перегляду вказаної справи не встановлено підстав для обов`язкового застосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення.
Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.
Скаржник не позбавлений права у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду з клопотанням про застування зустрічного забезпечення, тому не застосування заходів зустрічного забезпечення судом першої інстанції у цій справі не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення прав на земельні ділянки.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не є підставою для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції вимог процесуального законодавства та як наслідок скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Левчик» залишити без задоволення.
Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов