Справа № 454/1239/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

10 квітня 2024 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали наказного провадження за заявою комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс» виконавчого комітету Сокальської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком

в с т а н о в и в:

Директор КП «Сокальжитлокомунсервіс» ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у АДРЕСА_1 в сумі 15306,79грн. та судового збору в сумі 302 грн. 80 коп.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом було здійснено запит, щодо з`ясування зареєстрованого місця проживання боржника через ЄСІТС "Електронний суд".

З отриманої відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_2 .

З поданої суду заяви вбачається, що ОСОБА_2 має борг перед підприємством за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у АДРЕСА_1 , однак як встановлено судом остання не проживає за вказаною адресою, власником майна не являється, що також встановлено із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заявник звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості, а отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу а тому у видачі такого наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс» виконавчого комітету Сокальської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського Апеляційного суду з дня вручення йому відповідної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суддя: Л. Ю. Фарина