Ухвала

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 723/456/20

провадження № 61-2025св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) -ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут»,

відповідач за первісним позовом - Акціонерне товариство «Чернівцігаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року у складі судді Пташник А. М. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року у складі колегії суддів Кулянди М. І., Одинака О. О., Половінкіної Н. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (далі - ТОВ «Чернівцігаз Збут»), Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз») про захист прав споживачів, шляхом визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій, бездіяльності, стягнення компенсації.

Позов обґрунтований тим, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться на АДРЕСА_1 і здійснює оплату за фактично використані послуги з газопостачання (з урахуванням встановлених законом пільг та субсидій) згідно з договором від 20 серпня 2015 року № .

Відповідачі не надавали їй інформацію про стан розрахунків та про заборгованість, про порядок розрахунку пільгової оплати та не попереджали про зміну тарифів, не здійснювали звірку показників фактичного споживання, а, отримавши фактичні показники лічильника, не здійснювали перерахунок згідно з фактичним обсягом споживання.

Вважала незаконними дії відповідачів щодо: нарахування оплати за споживання природного газу; порушення розрахункового періоду; неврахування пільг споживача в період відсутності субсидії; заниження обсягів споживання перед підвищенням тарифів, зарахування спожитого до підвищення ціни обсягу газу в наступні місяці, рахуючи його за підвищеним тарифом.

Просила:

- зобов`язати ТОВ «Чернівцігаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуг, спожитих за період з 01 травня 2017 року до 30 вересня 2019 року та з 01 жовтня 2019 року до 01 серпня 2021 року, згідно з наданих нею показників фактичного споживання природного газу, відповідно до чинних на момент споживання тарифів з урахуванням пільг багатодітної сім`ї в період відсутності виплат субсидії.

- визнати неправомірними дії відповідачів щодо необґрунтованого нарахування заборгованості, не врахувавши пільги споживачу, при нарахуванні оплати за період відсутності субсидії, здійснення газопостачання без надання належної інформації про стан розрахунків.

- визнати неправомірною бездіяльність відповідачів у нездійсненні звірки понад сім місяців та перерахунку оплати згідно з показниками фактичного споживання, а також ненаданні інформації про стан розрахунків за послуги з газопостачання.

- стягнути з відповідачів на її користь майнову шкоду в розмірі 9 514,00 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

У підготовчому засіданні 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення і зміну розміру позовних вимог, просила:

- встановити факт відсутності заборгованості за послуги газопостачання і розподілу природного газу;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» здійснити коректування показників споживання згідно з фактичним споживанням кожного газового місяця відповідно до наданих нею показників фактичного споживання природного газу в період з 01 травня 2017 року до цього часу;

- зобов`язати ТОВ «Чернівцігаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуг, спожитих з 01 травня 2017 року до цього часу, згідно з наданими нею показниками фактичного споживання природного газу відповідно до чинних на момент споживання тарифів з урахуванням пільг багатодітної сім`ї в період відсутності субсидіарних виплат у споживача;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» здійснити перерахунок вартості послуг, спожитих з 01 січня 2020 року до цього часу згідно з наданими нею показниками фактичного споживання природного газу відповідно до чинних на момент споживання тарифів з урахуванням коштів, нарахованих шляхом безготівкової монетизації пільг;

- визнати неправомірними дії відповідачів щодо: необґрунтованого і незаконного нарахування заборгованості, приведення об`ємів природного газу до стандартних умов із застосуванням коефіцієнтів приведення до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використання природного газу за період з травня 2018 року до цього часу, надсилання їй повідомлень про припинення газопостачання і розподілу газу, нарахування оплати з порушенням норм чинного законодавства за неправильними тарифами з порушенням розрахункового періоду, ігноруючи показники фактичного споживання, неврахування пільг при нарахуванні оплати в період відсутності субсидії, заниження показників споживання перед підвищенням тарифу, здійснення газопостачання без надання належної і чіткої інформації про стан розрахунків, зміну тарифу, порядок нарахування пільгової оплати, діючі соціальні норми та нормативи;

- визнати неправомірною бездіяльність відповідачів стосовно: не здійснення обліку фактичного споживання, звірки та перерахунку оплати згідно з показниками фактичного споживання, звірки фактично спожитих об`ємів газу попередньо до зміни тарифу, не надання інформації про стан розрахунків, належної відповіді на звернення споживача у встановленому законом порядку і строки;

- стягнути з відповідачів солідарно на її користь майнову шкоду в розмірі 9 514,00 грн та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

У лютому 2020 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ.

Позов обґрунтований тим, що станом на 01 лютого 2020 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за спожитий природний газ перед ТОВ «Чернівцігаз Збут» у розмірі 9 249,94 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 9 249,94 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Чернівцігаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуг, спожитих за період з 01 травня 2017 року до 30 вересня 2019 роки та з 01 жовтня 2019 року до 01 серпня 2021 роки згідно з наданими споживачем ОСОБА_1 показників фактичного споживання природного газу, відповідно до чинних на момент споживання тарифів з урахуванням пільг багатодітної сім`ї в період відсутності виплат субсидії.

Визнано неправомірними дії відповідачів щодо необґрунтованого нарахування заборгованості ОСОБА_1 з неврахуванням пільг споживача при нарахуванні оплати в період відсутності субсидії та здійснення газопостачання без надання належної інформації про стан розрахунків.

Визнано неправомірною бездіяльність відповідачів у нездійсненні звірки понад сім місяців та перерахунку оплати згідно з показниками фактичного споживання, ненаданні інформації про стан розрахунків за послуги з газопостачання.

В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Черніцігаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року стягнено з відповідачів в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 369,50 грн та судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка здійснює оплату за фактично використані нею послуги з газопостачання (з урахуванням встановлених законом пільг та субсидій), сім`я перебуває на обліку як малозабезпечена, в опалювальний період позивачка отримувала субсидію на оплату за газопостачання, в неопалювальний період 2017-2018 років у призначенні субсидії відмовлено, в зв`язку з чим в цей період діяли пільги на оплату комунальних послуг в межах відповідних соціальних норм. У травні 2019 року позивачка подала заяву про відмову від субсидії в цей період, розраховуючи на поновлення субсидіарних виплат в опалювальний період 2019 року.

Правовідносини між позивачкою і надавачами послуг з газопостачання встановлені і регулювалися договором від 20 серпня 2015 року № .

Про відсутність у позивачки заборгованості зі сплати за спожитий природний газ свідчить факт призначення їй субсидії 24 січня 2019 року, оскільки ТОВ «Чернівцігаз Збут» не надавалася інформація про існування такої заборгованості станом на 01 січня 2019 року.

Обраний позивачкою спосіб захисту є ефективним, а у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій і бездіяльності та відмови в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Чернівцігаз Збут» про стягнення заборгованості скасовано. Додаткове рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року скасовано. У позові ОСОБА_1 про визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій та бездіяльності відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Чернівцігаз Збут» задоволено.

Cтягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Чернівцігаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 3 235,03 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Чернівцігаз Збут» 2 102,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду зустрічного позову, та 4 545,00 грн у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» 1 392,00 грн у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що договір від 20 серпня 2015 року № не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 та від 05 липня 2006 року № 938, що були правовими підставами для його укладення та надання послуг з газопостачання, втратили чинність, у зв`язку з чим постанови Кабінету Міністрів України та договір не підлягають застосуванню.

Порядок комерційного обліку газу за об`єктами побутових споживачів (населення) визначений главою 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС).

Типовим договором розподілу природного газу не передбачено, що способом надання Оператору ГРМ фактичних показань лічильника газу може бути квитанція споживача про оплату вартості газу на користь його постачальника, яким є ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Також суд першої інстанції не врахував того, що відповідно до вимог пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ, здійснюються з огляду на величину річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Встановлений Кодексом ГРС спосіб надання показників лічильника у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ не може бути застосований для визначення щомісячно використаного споживачем об`єму газу, оскільки місячна вартість послуги розподілу природного газу становить фіксовану суму щомісяця незалежно від фактично використаного споживачем об`єму газу протягом місяця.

Надана позивачкою копія абонентської книжки може бути допустимим доказом у справі, проте суду не надано доказів, які б підтверджували, що вказана абонентська книжка видана позивачці АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» або ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Встановленими Кодексом ГРС та Типовим договором розподілу природного газу способами надання споживачем фактичних показників лічильника газу Оператору ГРМ є особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, телефон, електронна адреса.

Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що позивачка з 01 липня 2015 року надавала АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» фактичні показники лічильника газу, в тому числі у строки та спосіб, визначені Кодексом ГРС та Типовим договором розподілу природного газу, тобто через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, за телефоном, на електронну адресу, які б не були враховані в обліку АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз».

Управління праці та соціального захисту населення Сторожинецької районної державної адміністрації не подавало до відповідачів відповідних списків пільговиків, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було законних підстав для отримання пільг у відповідний період, водночас як відповідачі не мали законних підстав для самостійного нарахування таких пільг.

Також суд першої інстанції не врахував, що АТ «Чернівцігаз» як Оператор ГРМ не нараховував споживачам плати за розподіл газу до 01 січня 2020 року та не враховував пільг за газ, оскільки в період до 01 січня 2020 року плата за розподіл газу була включена до загальної ціни газу та сплачувалась позивачкою виключно на користь ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Суду не надано доказів, які б свідчили про існування розбіжностей у показниках лічильника газу, наданих позивачкою відповідно до вимог Кодексу ГРС, що були враховані в обліку АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз».

Матеріали справи не містять підтвердження або власного розрахунку позивачки, якими б було підтверджено неправомірність проведеного АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» обліку об`ємів газу та неправомірність проведеного ТОВ «Чернівцігаз Збут» розрахунку заборгованості позивачки, та які б свідчили про порушення прав останньої як споживача газу.

Суд першої інстанції не врахував надані ТОВ «Чернівцігаз Збут» докази наявності у позивачки заборгованості за природний газ, які підтверджуються довідкою про розрахунок боргу, витягом із персоніфікованих даних, довідкою АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», випискою з банківських платежів, випискою нарахованої субсидії, які свідчать про невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо визначення фактичного об`єму споживання природного газу, надання його АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», а також своєчасної сплати за спожитий природний газ ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Надані позивачкою докази ніяким чином не свідчать про порушення прав позивачки, як споживача послуг з газопостачання.

Відповідно до матеріалів справи заборгованість позивачки перед ТОВ «Чернівцігаз Збут» становить 3 235,03 грн.

Суд першої інстанції також не врахував, що ТОВ «Чернівцігаз Збут» повідомляв позивачку про кількість спожитих позивачкою об`ємів природного газу відповідно до інформації, наданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», суму фактично сплачених позивачкою коштів, суму нарахованої субсидії, необхідність вчинення позивачкою дій для забезпечення коректності розрахунків та уникнення розбіжностей між споживачем та постачальником, тощо, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 зі станом розрахунків за природний газ.

ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі безпідставно визначали позивачці об`єм газу та визначали вартість спожитого природного газу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, відмовити у зустрічному позові, змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові й задовольнити ці вимоги, та в частині невирішених позовних вимог та задовольнити ці вимоги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу заявниця мотивувала тим, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 761/46977/18, від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19, від 26 серпня 2021 року у справі № 905/1017/20, від 24 липня 2019 року у справі № 361/6766/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі

№ 361/6317/16-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 06 грудня 2018 року у справі № 629/1801/16-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 199/568/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 308/5285/18, від 01 липня 2020 року у справі № 676/2469/17, від 26 вересня 2018 року у справі № 233/2833/16-ц, від 29 грудня 2021 року у справі № 910/5610/21, від 02 жовтня 2019 року у справі № 175/2183/17, від 25 липня 2018 року у справі № 477/193/17.

Вона звільнена від сплати судового збору за первісним позовом, проте суд апеляційної інстанції стягнув з неї витрати відповідача на сплату судового збору за подання апеляційної скарги і в частині оскарження вирішення її первісних вимог.

Суд порушив принцип рівності сторін щодо доступу до процесуальних прав, не встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив дату подання зустрічного позову, дотримання строку на його подання.

Суд апеляційної інстанції не перевірив доводи її відзиву на апеляційну скаргу, не мотивував висновки, з яких він вважає, що укладений між сторонами договір від 20 серпня 2015 року № не підлягає застосуванню, не з`ясував справжню правову природу цього договору. Договір не розірвано й не визнано недійсним, тому він підлягає застосуванню.

Пославшись на те, що ТОВ «Чернівцігаз Збут» повідомляло її про кількість спожитих об`ємів природного газу, суму фактично сплачених коштів, нарахованої субсидії, необхідність вчинення нею дій для забезпечення коректності розрахунків, суд апеляційної інстанції не вказав докази, на підставі яких встановив такі обставини. Розмір заборгованості за споживання газу також не підтверджується доказами.

Суд апеляційної інстанції не розглянув невирішені судом першої інстанції позовні вимоги, неправильно встановив підстави позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Стягнення судом із споживача вартість послуг у розмірі, що не відповідає обсягу фактично спожитих послуг, визначених лічильником, є неправомірним. Об`єм споживання газу визначає лічильник.

Вона не давала згоди на приєднання до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідачі не привели договірні умови відповідно до Кодексу ГРС. Такий обов`язок покладається не на споживача, а на ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Відповідач не надавав їй інформацію про обсяги та інші показники споживання природного газу.

У справі відсутня ухвала суду першої інстанції про прийняття до розгляду зустрічного позову й об`єднання позовів.

Відповідачі пропустили процесуальний строк на подання зустрічного позову й відзиву, факт дотримання такого строку підтверджували недопустимими доказами.

Порушення своїх прав позивачка пов`язує не з фактом неврахування пільг, а з тим, що розрахунок оплати за послуги з газопостачання проведено за невірними показниками споживання.

Докази існування в неї боргу за надані послуги є недопустимими.

Суд апеляційної інстанції фактично вийшов за межі зустрічного позову, задовольнивши вимогу про визнання чинним для неї невідомого їй договору.

Суд не врахував, що держава взяла на себе питання врегулювання заборгованості побутових споживачів у розмірі вартості приведення обсягів споживання до стандартних умов.

Аргументи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» зазначає, що постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які посилається заявник, стосуються відмінних від цієї справи правовідносин.

Правовідносини між позивачем і надавачами послуг не регулювалися договором від 20 серпня 2015 року № , оскільки не були дотримані умови в частині порядку його укладення та розірвання, а правові підстави для укладення договору втратили чинність та не підлягають застосуванню, як і договір, що був укладений на підставі цих нормативних актів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 викладені висновки щодо застосування норм права, відповідно до яких укладений споживачем на основі типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 938, чинного на момент укладення відповідного договору, не може бути застосований після затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2500 типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

ОСОБА_1 не подавала заяви про припинення розподілу природного газу, відбір природного газу не припиняла, фактично споживає газ, що засвідчує факт згоди на приєднання до умов публічного типового договору розподілу природного газу.

Квитанції про оплату газу на користь ТОВ «Чернівцігаз Збут» не є способом надання ОСОБА_1 показників лічильника газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та не можуть бути належними та допустимими доказами.

Відповідачі не видавали споживачам абонентських книжок.

Визначення об`ємів спожитого побутовими споживачами природного газу відноситься до виключної компетенції Оператора ГРМ.

Між ОСОБА_1 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» відсутній спір щодо місячних об`ємів газу, переданих останньому, в порядку Кодексу ГРС, а також щодо загального об`єму використаного споживачем природного газу.

У ОСОБА_1 не було законних підстав для отримання пільг у період відсутності субсидії. ТОВ «Чернівцігаз Збут» повідомляло ОСОБА_1 про спожиті нею об`єми газу, суму фактично сплачених коштів, суму нарахованої субсидії тощо.

Правомірність дій операторів щодо приведення об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами неодноразово підтверджена Верховним Судом.

Кодекс ГРС та типовий договір розподілу природного газу у спірний період не передбачали проведення взаємної звірки об`ємів природного газу та не встановлювали відповідних прав чи обов`язків сторін з питання проведення будь-якої звірки.

ТОВ «Чернівцігаз Збут» у відзиві на касаційну скаргу крім вищенаведених АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» доводів додатково посилається на те, що ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого нею природного газу та її намагання врегулювати ці розбіжності у встановлений спосіб.

За відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними. У справі відсутні докази того, що ТОВ «Чернівцігаз Збут» неправильно визначав вартість вказаного оператором ГРМ об`єму газу.

Позивачка жодного разу не просила здійснити проведення звіряння розрахунків. Матеріали справи не містять доказів порушення ТОВ «Чернівцігаз Збут» прав ОСОБА_1 .

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року відмовлено.

У червні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2024 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Позиція Верховного Суду

Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Касаційне провадження відкрито з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, відзивів на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у справі за первісним позовом становить 29 514,00 грн, за зустрічним позовом - 9 249,94 грн, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час звернення з касаційною скаргою (станом на 01 січня 2022 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою відповідно до закону, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

Касаційна скарга заявниці не містить посилання на випадки, визначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, як і посилання на докази на їх підтвердження.

Отже, Верховний Суд встановив, що провадження за касаційною скаргою у справі, що переглядається, відкрито помилково, оскільки скарга подана на судові рішення у справі незначної складності та з ціною позову за первісним та зустрічним позовами, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, тому дійшов висновку про закриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги, хоча і містять посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, проте зводяться до незгоди із встановленими обставинами та оцінкою доказів, не стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, потрібно вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17, провадження № 14-53цс19, зазначила, якщо касаційна скарга прийнята до проваджена суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити.

Вказаний правовий висновок підлягає застосуванню до процесуальних правовідносин, які з огляду на викладене, виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги ціну і предмет первісного та зустрічного позовів, складність справи і її значення для сторін і суспільства та не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Оскільки Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року у малозначній справі, то є підстави для закриття касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 396 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Верховний Суд зазначає, що під час вирішення питання про закриття касаційного провадження у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут», Акціонерного товариства «Чернівцігаз», про захист прав споживача, шляхом визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій, бездіяльності, стягнення компенсації та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

А. С. Олійник

В. В. Сердюк