У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Крегул М.М.., при секретарі Микуланинець О.І., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, з повідомленням учасників справи, заяву представника відповідача адвоката Бирковича Олександра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід головуючого судді , від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сідун О.С., до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., про визнання заповіту недійсним.

30.03.2024 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Бирковичем О.І. подано заяву про відвід головуючого судді Голяни О.В. від розгляду справи, яка зареєстрована канцелярією суду 01.04.2024 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2024 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним, разом із заявою про відвід відповідно до ст. 40 ЦПК України передано до канцелярії суду для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до цього складу суду, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 року, визначено головуючого суддю: Крегул М. М.

Заява мотивована тим, що з самого початку розгляду даної справи головуюча суддя Голяна О.В. зайняла сторону позивача по справі і є упередженою до відповідача. Головуючий суддя залишає поза процесуальним розглядом два клопотання представника відповідача, а саме: щодо визнання обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_2 та щодо встановлення персональних даних позивача по справі ОСОБА_2 Головуюча суддя Голяна О.В. ігнорує, що позовну заяву позивач ОСОБА_2 не підписував і до суду не подавав, а місце проживання та існування позивача із 2019 року по 2024 рік суддею не встановлено. Зазначає, що матеріалах справи наявна лише копія ордеру представника позивача, однак суддя Голяна О.В. оригінал договору про надання правової допомоги із адвокатом Сідун О.С. не витребовує. Також вказує, що головуюча суддя порушила вимоги законодавства - не вирішила клопотання відповідачки по справі ОСОБА_1 .. Суддя порушила ч.1 ст.200 ЦПК України, оскільки без участі позивача призначила посмертну судову - психіатричну експертизу та не вказала з якою метою викликала трьох свідків, які були зазначені в заповіті померлої ОСОБА_3 17.01.2024 року суддею під звукозапис повідомлено, що від представника позивача адвоката Сідун О.С. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 17.01.2024 року без участі сторони позивача, однак після ознайомлення з матеріалами справи представник відповідача адвокат Биркович О.І. повідомив суд, що вказана заява стосується саме підготовчого судового засідання, яке було призначено на 10.01.2024 року, а заява представника позивача адвоката Сідун О.С. є прямим доказом повторної неявки до суду позивача та його представника без поважних причин. Зазначає, що головуюча суддя порушила вимоги Верховного Суду, а саме: постановила протиправну і незаконну ухвалу, якою закрила підготовче провадження і призначила справу до розгляду по суті, замість того, щоб залишити без розгляду позов, оскільки позивач та його представник адвокат Сідун О.С. повторно в підготовче судове не з`явились, а відповідачкою та її представником 17.01.2024 року в підготовчому судовому засідання було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Звертає увагу, що підставами для другої заяви про відвід судді Голяни О.В. є її прямий намір винести абсурдне і незаконне рішення про визнання недійсним нотаріально посвідченого заповіту. Окрім цього, суддею порушено ст.12 Кодексу професійної етики судді.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заяву про відвід судді Голяни О.В. підтримала, просила задовольнити з підстав та мотивів наведених у заяві.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли.

Згідно з ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України : суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи №308/14721/21, заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, зокрема відповідно до ч.ч. 1,2,5 : суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Згідно ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження…

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як на підставу відводу заявник вказує на не розгляд клопотань відповідача по справі, незадоволення його клопотання про залишення позовної заяви без розгляду тощо.

Вивчивши зміст заяви про відвід судді Голяни О.В. суд приходить до переконання, що підставою для заявленого відводу, фактично стало непогодження відповідача із процесуальними рішеннями головуючого по справі судді, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

17.01.2024 року судом було постановлено ухвалу, згідно якої констатовано, що від представника позивача по справі Сідун О.С. , надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі, та просить закрити підготовче судове засідання у даній справі, призначити справу до судового розгляду. Так, на підставі ч. 2 ст. 198, ч. 2 ст. 223,ч.1 ст. 200, ч.ч. ст. 211, п.3 ч.1 ст. 257, ст. 223 ЦПК України з урахуванням правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 1 вересня 2021 у справі №757/54510/17 (провадження №61-2858св21), суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду. Натомість , постановив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40 / 32 та 40 / 146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № ( 94 ) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM / Rec ( 2010 ), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У перелічених міжнародних документах констатується, що незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь - якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів. Заборона впливу на суддів у будь - який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді ( Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19 - рп / 2004). Законом України " Про судоустрій і статус суддів " визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема статтею 6 Закону України встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь - який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб, з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявником ОСОБА_5 для відводу судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість головуючої судді у зазначеній цивільній справі , оскільки, заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду даної цивільної справи.

Викладені у заяві про відвід обставини, на переконання суду, не доводять наявності підстав сумніватися в безсторонності чи упередженості головуючого по справі судді. Суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо наявності обставин для відводу головуючого по справі судді Голяна О.В. не знайшли свого підтвердження, оскільки , будь-яких доказів щодо заінтересованості судді у розгляді даної справи з боку заявника не зазначено та такі не подано до суду.

Суд констатує, що поведінка головуючого судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав у своїх ршеннях, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі судді при розгляді цивільної справи.

Виходячи з наведеного вище, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви про відвід судді.. Інших фактів, які б свідчили про те, що суддя Голяна О.В. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, а також наявність інших обставин, що викликають сумнів в її неупередженості або об`єктивності судді , заява про відвід не містить.

Будь-яких інших підстав передбачених ч.1 ст. 36 ЦПК України у заяві про відвід не зазначено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Бирковича Олександра Івановича про відвід головуючого судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 05.04.2024 року 0 16 год. 00 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул