ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3138/24 Справа № 201/9954/22 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 21 травня 2020 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та відповідачем укладено кредитний договір №5, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 11 травня 2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ними укладено договір факторингу №11052021 про передачу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, до відповідача на суму боргу 10 795,70 грн., з яких 4 300 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 6 495,70 грн. - заборгованості з відсотків.

Зазначали, що 12 червня 2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №9775396, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ними укладено договір факторингу №14/06/21 про передачу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №5 від 21 вересня 2021 року, зокрема, до відповідача на суму боргу 21 650,64 грн., з яких 9 936,36 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 11 714,28 грн. заборгованості з відсотків.

Вказували, що 22 червня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено договір позики №01894-06/2020, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 21 травня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ними укладено договір факторингу №21052021 про передачу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 21 травня 2021 року, зокрема, до відповідача на суму боргу 6 630 грн., з яких 1 500 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 5 130 грн. заборгованості з відсотків.

Посилаючись на те, що вони набули права вимоги до відповідача, який в свою чергу допустив грубе порушення умов договорів, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №5 від 21 травня 2020 року в сумі 10 795,70 грн., заборгованість за кредитним договором №9775396 від 12 червня 2020 року в сумі 21 650,64 грн., заборгованість за кредитним договором № 01894-06/2020 в сумі 6 630 грн., всього 39 076,34 грн., вирішити питання судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи. Не взяв до уваги, що відсутні належні та допустимі докази доведення фактів, які мають істотне значення для вірного вирішення цієї справи. Вказував, що позивачем не доведено факт надання йому кредитних коштів обумовлених договорами та всі посилання у позові є суто припущеннями. Окремо наголошував на тому, що він є військовослужбовцем та у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від нарахування та сплати відсотків за кредитним договорами.

15 березня 2024 року позивач надав пояснення, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує про те, що всі доводи апеляційної скарги є безпідставними. Ними надано достатньо доказів як укладання так і отримання відповідачем грошових коштів.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 травня 2020 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та відповідачем укладено кредитний договір №5, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, згідно якого сума кредиту 4 300 грн., розмір процентної ставки (день) 1.1, річний розмір процентної ставки 401,5, термін кредиту 30 днів.

06 травня 2021 року до цього договору була укладена додаткова угода про зміну умов договору №5, згідно п.1 якої за умови сплати позичальником кредитору в строк до 06/05/2021 року фактично нарахованих процентів по договору N5 від 21/05/2020 року в сумі 6 495.11 грн., сторони дійшли згоди змінити п.1.2.,п.1.3. договору, виклавши його у такій редакції: «1.2. Кредит надається строком до 05/06/2021 року, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.». 2. У випадку, якщо в п.1.5.1. договору знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту, яка отримана позичальником від кредитора відповідно до умов «Офіційних правил «Кредит під 0,01%» на перший кредит для нових користувачів фінансових послуг», які розміщені на веб-сайті кредитора та у разі ініціювання таким позичальником продовження (пролонгації) строку кредиту і за умови сплати Позичальником кредитору в строк до 06/05/2021 року фактично нарахованих процентів по договору N.5 від 21/05/2020 року (надалі - "договір") в сумі 6495.11 грн., сторони дійшли згоди змінити п.1.2.,п.1.3.1. договору, виклавши їх у таких редакціях: «1.2. Кредит надається строком до 05/06/2021 року, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором» 1.3.1. Знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (з 1-го (першого) дня пролонгації), зазначеного у п.3 цієї додаткової угоди, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим Договором застосовуються за домовленістю сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для позичальника.». 3.При порушенні позичальником виконання зобов`язань, визначених в п.1, п.2 цієї додаткової угоди, дія цієї додаткової угоди анулюється, сторони повертаються до умов, що діяли до укладення цієї додаткової угоди. Зміни в договір набувають чинності в момент зарахування зазначеної суми в повному обсязі на банківський рахунок кредитора. У разі часткового виконання умов позичальником цієї додаткової угоди, перераховані позичальником кошти будуть направлені на погашення заборгованості перед кредитором в порядку черговості встановленої п.6.3. дговору».

11 травня 2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу №11052021 про передачу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, до відповідача на суму боргу 10 795,70 грн., з яких 4 300 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 6 495,70 грн. - заборгованості з відсотків.

12 червня 2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №9775396, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, згідно якого сума кредиту 12 000 грн., строк договору 64 дні, процентна ставка 1,6% на день, орієнтовна загальна вартість позики 18 710 грн.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем укладено договір факторингу №14/06/21 про передачу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №5 від 2 вересня 2021 року, зокрема, до відповідача на суму боргу 21 650,64 грн., з яких 9 936,36 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 11 714,28 грн. заборгованості з відсотків, з додатковою угодою №2 від 28 липня 2021року.

Крім того, 22 червня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено договір позики №01894-06/2020, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, згідно якого сума кредиту 1 500 грн., строк кредиту на 24 дні, до 15 липня 2020 року, зі сплатою 3% річних на добу (1095% річних), тип ставки фіксована.

21 травня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено договір факторингу №21052021 про передачу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 21 травня 2021 року, зокрема, до відповідача на суму боргу 6 630 грн., з яких 1 500 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 5 130 грн. заборгованості з відсотків.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд першої інстанції виходив із їх повної доведеності та обґрунтованості, оскільки позивачем надано суду достатньо належних та допустимих доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, які не спростовані відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, у зв`язку з наступним.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Щодо укладання відповідачем ОСОБА_1 кредитних договорів.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Щодо договорів факторингу слід зазначити наступне.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14 зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним невизнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступлені права вимоги.

Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 , а саме договори факторингу, укладені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з первісними кредиторами 11 травня 2021 року, 14 червня 2021 року (додаткова угода від 28 липня 2021 року, 21 вересня 2021 року), 21 травня 2021 року, акти прийому-передачі Реєстру боржників за договорами факторингу від 11 травня 2021 року, 21 вересня 2021 року, 21 травня 2021 року, витяги з Реєстрів боржників до договорів факторингу від 11 травня 2021 року 21 вересня 2021 року, 21 травня 2021 року.

З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів доходить до висновку про укладання та підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора кредитних договорів з ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед цими фінансовими установами.

Доводи приведені в апеляційній скарзі цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі, що переглядається позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Окрім того, відповідач, зазначаючи в апеляційній скарзі, що він не укладав договори позики, не надав жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не звертався до суду із позовами про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем надано докази перерахування на банківську картку відповідача обумовлених кредитним договорами грошових коштів, що також жодним чином не спростовано доводами апеляційної скарги.

Оскільки 21 травня 2020 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та відповідачем укладено кредитний договір №5, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, згідно якого сума наданого кредиту 4 300 грн. (т.1 а.с.8-13). 12 червня 2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №9775396, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, згідно якого сума наданого кредиту 12 000 грн. (за вказаним договором позивачем до стягнення заявлено суму у розмірі 9 936,36 грн. т.1 а.с.6 зворот). 22 червня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено договір позики №01894-06/2020, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, згідно якого сума наданого кредиту 1 500 грн. (т.1 а.с.27,45-46). До стягнення з відповідача підлягають фактично отримані за вказаними договорами грошові кошти у загальному розмірі 15 736,36 грн.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що він є військовослужбовцем, а тому на нього розповсюджуються пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту Закону) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів-громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України та членів їх сімей.

Згідно до п.15 ст.14 Закону (в редакції чинній на момент укладення кредитних договорів) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

За змістом листа Верховного Суду від 13 липня 2018 року № 60-1543/0/-18 особливий період діє в Україні з 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президентом України не приймалося.

Довідкою вих.№903 від 19 січня 2024 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , визначено, що майор ОСОБА_1 (відповідач) перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 12 квітня 2016 року по теперішній час (т.2 а.с.60).

З посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 , виданого військовою академією 27 лютого 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 2016 року, займаючи наразі посаду начальника групи відділу військової частини НОМЕР_1 (т.2 а.с.57-58).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 30 квітня 2015 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів-війни учасників бойових дій (т.2 а.с.59).

В Прикінцевих положеннях Закону №1275-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» прописано про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

У зв`язку із чим колегія суддів бере до уваги Закон, який дає право військовослужбовцям отримати споживчий кредит без оплати відсотків та штрафних санкцій, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача відсотків за спірними договорами.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 999,10 грн., пропорційно до розміру заявлених та задоволених позовних вимог (позов задоволена на 40,27%), а з позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 222,85 грн. за частково задоволену апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ ) заборгованість за кредитним договором №5 від 21 травня 2020 року у розмірі 4 300 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту; заборгованість за договором позики №9775396 від 12 червня 2020 року у розмірі 9 936,36 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту; заборгованість за кредитним договором №01894-06/2020 від 22 червня 2020 року у розмірі 1 500 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту, усього стягнути 15 736,36 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ ) судовий збір у розмірі 999,10 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 2 222,85 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.О.Макаров