Справа № 150/107/24
Провадження №2/150/65/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року с.Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Кушнір Б.Б., за участі секретаря судового засідання Франюк Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з цим позовом та вказала, що з 2007 року по 2012 рік проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, також даним рішенням позивачу залишено її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року збільшено розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дочки в розмірі 1200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що на даний час її матеріальне становище погіршилось у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності. Відповідач аліменти сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах дитини, чим ставить у скрутне матеріальне становище позивача та не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини. Також зауважує на тому, що у зв`язку із змінами у законодавстві призначений розмір аліментів є меншим, ніж встановлений на даний час Законом та є недостатнім для утримання дитини, відтак, просить змінити спосіб стягнення аліментів та встановити їх у розмірі однієї четвертої (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 08 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву, встановлено позивачу та відповідачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень. Також даною ухвалою вирішено виклик відповідача здійснювати шляхом оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Позивач в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву (958/24-Вх. від 15.04.2024) про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Проти заочного рішення не заперечує. Також даною заявою долучила до матеріалів справи додаткові докази.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із позначкою «вручено особисто». Також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Ухвалою суду ві.15.04.2024 вирішено проводити заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.4).

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, також даним рішенням позивачу залишено її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Також даним рішенням вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року збільшено розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дочки в розмірі 1200 гривень щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-10).

Згідно з копією виконавчого листа Чернівецького районного суду Вінницької області від 02.05.2018, виданого на виконання рішення від 26 грудня 2017 року, справа №150/723/17, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно, з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Відповідно до довідки №66 від 27.02.2024, виданої виконкомом Чернівецької селищної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні матерів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Відповідно до довідки, виданої КНП «Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької селищної ради» 11.04.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на диспансерному обліку у Чернівецькій АЗПСМ з діагнозом хронічний обструктивний бронхіт, часто рецидивуючий. Часто хворіюча дитина.

Згідно з довідкою Чернівецького ліцею №1 від 09.04.2024 за №22-а, ОСОБА_3 проживає в с.Шендерівка та навчається в 11 класі Чернівецького ліцею №1, підвіз до ліцею не надається.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Заприписами частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Також, Верховний Суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній грошовій сумі та навпаки).

Як встановлено із досліджених доказів, із часу постановлення судового рішення про зміну розміру стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини 26.12.2017, матеріальне становище позивача погіршилось у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності. Згідно з долучених довідок, дочка сторін навчається у випускному класі, часто хворіє, що також покладає на позивача додаткові витрати на дитину. Однак, відповідач аліменти сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах дитини, чим ставить у скрутне матеріальне становище позивача та не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини. Також, суд бере до уваги твердження позивача про те, що призначений розмір аліментів є меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та є недостатнім для утримання дитини.

Окрім того, відповідач не спростував того факту, що він є здоровий, працездатний, інших дітей на утриманні не має, відтак, сплачувану щомісячно відповідачем суму аліментів 1200 гривень на дитину, з подальшою індексацією, суд вважає такою, що не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, навчання та розвиток дитини відповідного віку.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням рівності обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 141, 223, 235, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми 1200 гривень на частку заробітку (доходу) батька, визначивши їх в розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили.

Відкликати виконавчий лист Чернівецького районного суду Вінницької області від 02.05.2018, виданого на виконання рішення від 26.12.2017, справа №150/723/17.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частина третя статті 354 ЦПК України).

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ,зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Б.Б.Кушнір