УХВАЛА

15 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 363/504/21

провадження № 61-72ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна, ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності, витребування майна, скасування записів про реєстрацію права власності,

встановив:

02 квітня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук В. Л. засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у вказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано документ про сплату судового збору у розмірі 5 448, 00 грн. Сплачена сума судового збору обґрунтована тим, що при поданні позову до суду ставка судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру становила 908, 00 грн.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Сума судового збору, яку сплачено за подання касаційної скарги, розрахована неправильно з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 270, 00 грн.

Зі змісту касаційної скарги та її прохальної частини вбачається, що заявник оскаржує постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в частині відмови у задоволенні таких позовних вимог: 1) про скасування державної реєстрації права власності на адміністративний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м, проведеної за ОСОБА_3 25 грудня 2012 року на підставі договору дарування № 6189; 2) про скасування державної реєстрації права власності на адміністративний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м, проведеної за ОСОБА_5 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_5 на вказаний адміністративний будинок; 3) про скасування державної реєстрації права власності на адміністративний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м, проведеної за ОСОБА_4 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_4 на вказаний адміністративний будинок.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на адміністративний будинок з одночасним припиненням права власності на нього є вимогами майнового характеру, тому відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» при зверненні з позовом до суду позивач за вказані вимоги повинна була сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову.

Поряд з цим вимога про скасування державної реєстрації права власності на адміністративний будинок, проведеної за ОСОБА_3 на підставі договору дарування є вимогою немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження однієї вимоги немайнового характеру становить 1 816, 00 грн (2 270, 00 грн * 0, 4 * 1 * 200 %).

З огляду на наведене, заявником сплачено судовий збір за оскарження однієї вимоги немайнового характеру.

Разом з тим згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині оскарження заявником двох вимог майнового характеру, у задоволенні яких було відмовлено, оскільки неможливо встановити вартість спірного адміністративного будинку, припинити право власності на який просила позивач.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позову в частині оскарження вимог майнового характеру (станом на дату подання позову до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій частині, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно дійсної ринкової вартості спірного нерухомого майна станом на дату подання позову до суду) та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням дійсної вартості спірного нерухомого майна, припинити право власності на яке просила позивач.

Оскільки до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору, тому ОСОБА_1 у разі необхідності слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог майнового характеру, розмір якого має бути визначений відповідно до вимог закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов