Справа № 214/1356/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Ковтун Н.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу №214/1356/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2024 року представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №4153810 від 14.05.2021 року в сумі 37446,06 грн, а також судового збору в розмірі 3028,00 грн, та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-12/2021-21, відповідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором пронадання споживчого кредиту №4153810 від 14.05.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником є: ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договір про надання споживчого кредиту №4153810 від 14.05.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та позичальником ОСОБА_1

14.05.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання споживчого кредиту №4153810, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику кредит у гривні у розмірі 11300,00 грн, і яким визначено строк повернення кредиту 30 днів.

Відповідно до п.1.2 договору про надання споживчого кредиту, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно до п. 1.3 договору, загальний розмір складає 11300,00 грн. тип кредиту кредит.

Згідно до п. 1.4 договору, строк кредиту 30 днів. Детальні терміни кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживча виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено та умовах та визначених в розділі 4 цього договору.

Відповідно до п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,90% в день застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки.

Позикодавець ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором позики №4153810 від 14.05.2021 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 11300,00 грн., відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням.

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 37446,06 грн, з яких: 11300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 25764,00 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; нараховані 3% річних 52,01 грн; інфляційні втрати 330,05 грн. Відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданих йому грошових коштів за укладеним договором позики, що й стало підставою звернення до суду. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №4153810 від 14.05.2021 у сумі 37446,06 грн, яка складається з наступного: 11300,00 грн, - заборгованість за тілом кредиту; 25764,00 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; нараховані 3% річних 52,01 грн; інфляційні втрати 330,05 грн. Окрім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн та понесені витрати на правову допомогу у сумі 13000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.10.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.12.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-12/2021-21, відповідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4153810 від 14.05.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є ОСОБА_1 . Згідно з реєстром боржників до договору факторингу сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 4153810 від 30.12.2021 складає 37064,06 грн з яких: 11300,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 25764,00 грн проценти (а.с.26)

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №4153810 від 14.05.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є ОСОБА_1 . Згідно з реєстром боржників до договору факторингу сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 4153810 від 14.05.2021 складає 37 грн. з яких: 11300,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 25764,00 грн проценти, 382,06 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. (а.с. 32)

14.05.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є ОСОБА_1 , укладено договір про надання споживчого кредиту №4153810. Відповідно до умов Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до положень договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 11300,00 грн, строк кредиту становить 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М108223, 14.05.2021 о 13 год. 49 хв. (а.с.10-11)

ТОВ «АВЕНТУС» (первісний кредитор) свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту №4153810 від 14.05.2021 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 11300,00 грн відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням.

У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 09.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37446,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 11300,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 25764,00 грн; заборгованість по пеням і штрафам -0,00 грн, нараховані 3% річних 52,01 грн, інфляційні втрати 330,05 грн (а.с.15-22).

Відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію»(далі Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Доказів належного виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №4152810 від 14.05.2021 відповідач суду не надав.

Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 11300,00 грн, за тілом кредиту.

Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків у сумі 25764,00 грн, суд зазначає наступне: як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.15-20) позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 14.05.2021 по 29.12.2021, тобто станом на дату відступлення TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до умов договору позики, строк дії договору встановлений сторонами на 30 днів, тобто до 13.06.2021 включно.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище договором позивач просить стягнути заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 25764,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91).

Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за межами строку кредитування, відтак у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 14.06.2021 року, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Вимоги позивача про стягнення відсотків за користування позикою в період з 14.05.2021 по 13.06.2021 в сумі 6441,00 грн підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно первісному кредитору TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА», а згодом і ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, які здійснені позивачем до 24 лютого 2022 року, де нараховані 3% річних складають 52,01 грн, а інфляційні втрати 330,05 грн. Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу неповернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у сумі 18123,06 грн, яка складається з: 11300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6441,00 грн - відсотки за користування кредитом, 52,01 грн - 3% річних, 330,05 грн - інфляційні втрати.

В решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - 1465,48 грн судового збору, тобто пропорційно від суми задоволених позовних вимог, виходячи із розрахунку (18123,06 х100%/37446,06=48,39%, 48,39%*3028,00/100=1465,48).

Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач просить суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 13 000 грн на професійну правничу (правову) допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, що 02.01.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №02-01/2023. Надана платіжна інструкція № від 10.01.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги №674 від 02.01.2024 року на суму 13 000 грн, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року.

Пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло.

Отже враховуючи, що позивачем надано докази витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначені витрати в сумі 13 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4153810 від 14.05.2021 року у розмірі 18123,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 1465,48 грн судового збору та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 13 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місце знаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Ковтун