Справа №155/577/24
Провадження №2/155/235/24
УХВАЛА

16.04.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі головуючого - судді Сметани В.М., розглянувши у письмовому провадженні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі №155/577/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана справа.

На адресу суду 16 квітня 2024 року надійшла заява від відповідача про відвід судді Сметани В.М.

Заява мотивована, що суддею вже неодноразово розглядалися справи з тими самими сторонами в цивільних справах про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів, отже, він має сумніви щодо неупередженості судді при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч.8 ст.40 ЦПК України, розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, не можуть розцінюватись, як підстава для відводу судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказували б на упередженість головуючого судді Сметани В.М. при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений визначено, що розгляд справ є основним обов`язком судді.

В свою чергу, положеннями ЦПК України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.36 ЦПК України).

Аналізуючи підстави заявленого відповідачем відводу судді, відповідач має сумніви щодо неупередженості судді, оскільки він розглянув інші справи за участі позивача та відповідача.

Разом з тим, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу не достатньо лише заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Частиною 2 статті 126 Конституції України, визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Наведені відповідачем підстави є лише його суб`єктивним сприйняттям обставин справи, доводи заявниці є надуманими та такими, що ґрунтуються на припущеннях і власних міркуваннях, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.33, 36, 38-40, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сметани Василя Миколайовича у цивільній справі №155/577/24 - визнати необґрунтованою.

Вирішення питання про відвід головуючого судді Сметани В.М. від розгляду цивільної справи №155/577/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна - передати судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана