Справа №639/285/24
Провадження №4-с/639/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Яременко В.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - Тарасової Н.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №639/285/24 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Наталія Сергіївна, ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Лопатюк Юлії Леонідівни, зі скаргою на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Наталія Сергіївна, ОСОБА_4 , згідно якої просив суд:

-визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам № 169702 від 04 грудня 2023 року про нараховані та сплачені аліменти боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) за підписом Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварський відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовою Наталією Сергіївною;

-зобов`язати Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну провести повторний розрахунок заборгованості по аліментам з урахуванням наступних документів: звіту про здійснення відрахувань та виплат КП «Шляхрембуд» за період з 01 січня 2018 року по З0 вересня 2018 року, звіту про здійснення відрахувань та виплат КП «Шляхрембуд» за період за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2020 року; звіту про здійснення відрахувань та виплат КП «Шляхрембуд» за період з 01 листопада 2020 року по 31 липня 2022 року, довідки про доходи № 3316/3 від 24 листопада 2023 року, платіжних інструкцій № 41304344 від 22.11.2023 р.; № 23297015 від 22.11.2023 р.; № 12693548 від 22.11.2023 р.; № 10655939 від 22.11.2023 р.; № 47526758 від 22.11.2023 р.; № 30534973 від 22.11.2023 р.; № 17220078 від 22.11.2023 р.; № 5 від 20.08.2023 р., наа загальну суму - 32695, 00 грн.;

-визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07 грудня 2023 року;

-зобов`язати Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну діяти в межах ч. 3 ст. ЗУ «Про виконавче провадження» та встановити розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 не більше 70%;

-зобов`язати Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну скасувати арешт із соціальних карток ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_2 ).

В обґрунтування скарги представник заявника посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.11.2017 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 14 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто аліменти на утримання, як непрацездатної дружини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 26 вересня 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 березня 2018 року постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біловою Х.Б. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6.

28 березня 2018 року у ВП № НОМЕР_6 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Заявник ОСОБА_1 офіційно працевлаштований в Комунально підрядному спеціалізованому підприємстві по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембук». Отже, аліменти мають відраховуватися саме за місцем роботи ОСОБА_1 та він не несе відповідальність за перерахування аліментів підприємством.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам № 169702 від 04 грудня 2023 року заборгованість станом на 30 жовтня 2023 року становить 195 549, 62 грн., штраф 20 % - 39 109,92 грн., виконавчий збір 19 554,96 грн. Всього до сплати 254 214,50 грн.

Однак, розрахунок заборгованості здійснено некоректно, не відповідає дійсним відрахуванням з заробітної плати ОСОБА_1 , і як наслідок в порушення вимог чинного законодавства винесено постанову про накладення штрафу, яка теж не відповідає розрахункам.

Представник заявника зазначає, що до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було подано заяву про перерахунок заборгованості разом з квитанціями та звітами про здійснення відрахувань та виплат, однак, перерахунок не було здійснено, але через декілька днів винесено постанову про накладення штрафу. За весь час з моменту стягнення аліментів та до серпня 2022 року всі відрахування стабільно та вчасно здійснювало підприємство, де заявник працює.

Крім того, зазначила, що у період з серпня 2022 по листопад 2022 року заборгованість по аліментам нараховувалась, виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати по даній місцевості, відповідно до ст. 195 СК України, однак вважає, що дані норми СК України, не застосовуються до осіб, які офіційно працевлаштовані.

Також зазначила, що в розрахунку заборгованості наявні суми до оплати, що перевищують встановлений законом максимальний розмір аліментів.

Далі в розрахунку починаючи з грудня 2022 року вказані взагалі не відомо звідки суми, адже відповідно до Відомостей зарахувань заробітної плати у військовій частині НОМЕР_3 за період з 01.01.2023 по 14.11.2023, вказані значно менші суми заробітної плати заявника, а відповідно і стягнення доходу складає значно меншу суму.

Крім того, виконавцем була направлена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 грудня 2023 року до вказаної військової частини, а отже знову ж таки позивач не несе відповідальність за відрахування аліментів військовою частино, адже все здійснюється без його участі, а самою військовою частиною. Таким чином, у ОСОБА_1 відсутня вина в утворенні заборгованості по сплаті аліментів. 07 грудня 2023 року була винесена постанова про накладення штрафу. Однак, представник заявника вважає, що у ОСОБА_1 відсутня вина у заборгованості по сплаті аліментів, адже він весь час був офіційно працевлаштованим, то накладення штрафу є протиправним, та вказана постанова має бути скасована.

Далі державний виконавець порушуючи ч. З ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» незаконно списав абсолютно всі наявні кошти на рахунках ОСОБА_1 - 100 % заробітної плати, 100 % - житлової субсидії та інших соціальних надходжень з яких стягнення заборонено законом. Відповідно до виписки від 05 січня 2024 року по заробітній картці на картку нараховано заробітну плату на загальну суму 106 076,60 грн. з яких відразу списано 104 506,34 грн., при тому, що 13 088,78 грн., а саме половина заробітної плати одразу була перерахована стягувачу за виконавчим провадженням, інша половина заробітної плати 13 088,78 грн. також повністю була списана з цієї картки. Таким чином 100% заробітної плати стягнуто з ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до витягу з Наказу № 364 від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби та отримав вихідну допомогу при звільненні на загальну суму 92 987,82 грн., які теж в повному обсязі були списані з рахунку виконавцем, що прямо заборонено законом. І як тільки ОСОБА_1 17.01.2024 була нарахована заробітна плата, і відразу 100% списано коштів, що підтверджується випискою за рахунком за період 01.01.2024 по 17.01.2024 та скріншотом.

ОСОБА_1 вважає подібні дії з боку Головного державного виконавця Тарасової Наталії Сергіївни неправомірними, та такими, що порушують його майнові права, у зв`язку з чим він і вимушений був звернутися до суду з вказаною скаргою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2024 року прийнято скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Наталія Сергіївна, ОСОБА_4 в провадження судді Труханович В.В. Призначено судове засідання.

Витребувано у Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Наталії Сергіївни (місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 46, 4-й поверх) докази - належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_6.

01 лютого 2024 року від заінтересованої особи ОСОБА_4 надійшла заява, згідно якої просила скаргу залишити без задоволення. Повідомила, що ОСОБА_1 аліменти у добровільному порядку не сплачував. До серпня 2022 року отримувала аліменти своєчасно, однак з серпня 2022 року, коли скаржника призвали у ЗСУ і по теперішній час з військових частин вона не отримувала аліментів. Вважає, що постанова пр накладення штрафу за несвоєчасну сплату аліментів, винесена ДВС є правомірною.

19 лютого 2024 року від Головного державного виконавця надійшов відзив на скаргу, згідно якого повідомлено, що є підстави вважати, що десятиденний строк оскарження дій державного виконавця є пропущеним. Крім того, зазначила, що в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.02.2023 на підставі поданої боржником до відділу довідки про доходи у ВЧ НОМЕР_4 від 24.11.2023 з 01.12.2022 по 30.10.2023, та звітів про відрахування з КП «Шляхрембуд» з 01.01.2018 по 30.07.2022.Боржником не надавалось довідки про доходи з військової частини НОМЕР_5 та державним виконавцем направлялися вимоги з метою отримання відомостей для подальшого врахування в роботі. Та тільки 05.01.2024 було отримано відповідь.Оскільки, боржник проходив військову службу та за ним зберігалось робоче місце у КП «Шляхрембуд» 17.01.2024 направлено вимогу про надання звіту про доходи боржника з 01.08.2022 по теперішній час. 24.01.2023 отримано відповідь та враховано в подальшому розрахунку. Вимога боржника, щодо зобов`язання державного виконавця здійснювати новий розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні з урахуванням всіх видів відрахувань є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства. Оскільки, державним виконавцем здійснено розрахунок від 05.02.2024 з урахуванням всіх наданих звітів та довідок (без урахування квитанцій у зв`язку тим, що їх неможливо ідентифікувати кому саме було перераховано, а стягувач дані сплати не підтвердив). Борг зі сплати аліментів станом на 31.12.2023 становить 128 055,51 грн., штраф 20% згідно постанови про накладення штрафу 07.12.2023 становить 39 109,92 грн., виконавчий збір 19 554,96 грн. Отже, державним виконавцем вжито всіх, заходів передбачених чинним законодавством та не порушено прав сторін виконавчого провадження. Просила, скаргу в частині визнання неправомірними дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам від 04.12.2023 та скасування постанови про накладення штрафу від 07.12.2023 по ВП- повернути без розгляду. В іншій частині скарги - відмовити в задоволенні в повному обсязі.

06 березня 2024 року від представника заявника надійшли письмові пояснення, згідно яких повідомила, що у відзиві зазначено, що з ОСОБА_1 в ході примусового виконання стягнуто та перераховано стягувану 106661,53 грн. Так це дійсно так, відповідно до виписки від 05 січня 2024 року по заробітній картці на картку нараховано заробітну плату на загальну суму 106076,60 грн. з яких відразу списано 104506,34 грн., при тому, що 13088,78 грн., а саме половина заробітної плати одразу була перерахована стягувану за виконавчим провадженням, інша половина заробітної плати 13088,78 грн. також повністю була списана з цієї картки. Таким чином 100% заробітної плати неправомірно стягнуто з ОСОБА_1 . Відповідно до Витягу з Наказу № 364 від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби та отримав вихідну допомогу при звільненні на загальну суму 92 987,82 грн., які теж в повному обсязі були списані з рахунку виконавцем, що прямо заборонено законом. Таким чином, примусово списано виконавцем, як і зазначено у відзиві 214 434,20 грн. (107 772,67 грн. + 106 661,53 грн). Державним виконавцем не враховані звіти відрахувань КП «ШЛЯХРЕМБУД» не враховані в розрахунку заборгованості. Вважає, що загальна сума аліментів з часу відкриття виконавчого провадження до грудня 2023 року складає 400 138, 56 грн. Аліменти, які були примусово стягнуті виконавцем та, які перераховані роботодавцем становить 391 783, 25 грн., без урахування платіжних інструкцій, які заявник перераховував добровільно.Таким чином, ОСОБА_1 сплатив за виконавчим провадженням № НОМЕР_6 всього 424 478,25 грн., а виконавцем нараховано за весь період до стягнення 400 138,56 грн.

Заявник та його представник - ОСОБА_2 , яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 27.11.2022 № б/н, в судовому засіданні просили скаргу задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені вище.

Головний державний виконавець Тарасова Н.С., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з підстав, які зазначені у письмових поясненнях. Зацікавлена особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги без її участі, просила відмовити узадоволенні скарги. У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності нез`явившихся сторін, що не перешкоджає розгляду скарги. Суд, вислухавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України і передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

З матеріалів скарги вбачається, що напримусовому виконанні в Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїперебуває виконавче провадження НОМЕР_6 по виконанню виконавчого листа № 639/5625/17, виданого 12.03.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 (одна четверта) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на місяць, але менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Головним державним виконавцем Тарасовою Н.С. було складено розрахунок заборгованості по аліментам станом на 30.10.2013 (від 04.12.2023 № 168702) по виконавчому провадженню НОМЕР_6 (а.с. 37-39). 07 грудня 2023 року головним державним виконавцем Тарасовою Н.С. було винесено постанову про накладення штрафу від 07 грудня 2023 року по виконавчому провадженню НОМЕР_6 (а.с. 31-32). Боржник ОСОБА_5 не погодившись з вищевказаним розрахунком та постаною про накладання штрафу, через свого представника намагався врегулювати спір в досудовому порядку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи. Так, судом встановлено, що представником заявника здійснювалось досудове врегулювання спору, а саме: 22.12.2023 надіслано звернення до Міністерства юстиції України, на яке на електронну пошту отримала відповідь № 3680/3570-33-24/20.3.1 від 08 січня 2024 року про направлення її звернення для розгляду до Департаменту державної виконавчої служби МЮУ (а.с.64).

Крім того, представник заявника зверталась зі скаргою на дії державного виконавця до Начальника Холодногірсько-Новобаварський відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На дану скаргу нею 10 січня 2024 року було отримано відповідь № 564 від 05 січня 2024 року, що підтверджується офіційними відомостями з АТ «Укрпошта» (а.с. 65-66, 67, 68). 18 січня 2024 року представником заявника була отримана відповідь на звернення від 22.12.2023 № 3967/1784-1-24/15.6. ( а.с. 69-72). У зв`язку з тим, що представник заявника намагалась урегулювати даний спір в досудовому порядку, останню відповідь на свої звернення отримала 18 січня 2024 року, а до суду зі скаргою на дії державного виконавця звернулася 19 січня 2024 року , суд вважає, що заявником не були порушені строки встановлені ст. 449 ЦПК України для звернення до суду із даною скаргою.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно достатті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного устатті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина перша 26Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Так в судовому засіданні було встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину та непрацездатну дружину - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця Харківської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (одна четверта) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на місяць, але менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця Харківської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини, у розмірі 1/6 (одна шоста) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень). Рішення суду у межах суми рахунку за місяць підлягає негайному виконанню (а.с. 30). На примусовому виконанні в Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїперебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 639/5625/17, виданого 12.03.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 (одна четверта) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на місяць, але менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 22 березня 2018 року постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біловою Х.Б. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 (а.с.28-29). 23 березня 2018 року у ВП № НОМЕР_6 прийнято постанову про арешт майна боржника (а.с. 97-98). 28 березня 2018 року у ВП № НОМЕР_6 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. (а.с. 33-34). Як вбачається, з вищевказаної постанови, згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_1 отримує дохід в Комунальне Підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (а.с. 33-34). Згідно ч. 1 ст. 69 ЗУ «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Таким чином, аліменти мають відраховуватись саме за місцем роботи ОСОБА_7 та відповідно боржник не несе відповідальності за перерахування аліментів підприємством. Головним державним виконавцем Тарасовою Наталією було проведено розрахунок заборгованості від 04.12.2023 № 169702, з якого вбачається, що заборгованість станом на 30.10.2023 складає 195 549,62 грн., штраф 20% - 39 109, 92 грн., виконавчий збір - 19 554,96 грн., всього до сплати 254 214,50 грн. (а.с. 37-39). Однак, представник заявника в судовому засіданні, заперечуючи проти вищевказаного розрахунку посилалась на те, що в розрахунку заборгованості наявні суми, які перевищують встановлений законом розмір аліментів, що заявник перераховував аліменти в добровільному порядку, однак ця сума не врахована при здійсненні розрахунку. Крім того, зазначила, що до серпня 2022 року відрахування стабільно та вчасно здійснювались підприємством, де працює заявник, а тому яким чином утворилась заборгованість незрозуміло. Також, не згодна, що у період з серпня 2022 року по листопад 2022 року сума аліментів була визначена у розмірі 3 127,50 грн., яка нараховувалась, виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати по даній місцевості, хоча ОСОБА_1 був офіційно працевлаштований. Як вбачається, зі Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за ВП № НОМЕР_7 та ВП НОМЕР_6 за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року утримана сума складає 25 761,34 грн. (а.с.18). Зі Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за ВП № НОМЕР_7 та ВП НОМЕР_6 за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року утримана сума складає 93 422,77 грн. (а.с. 19). Згідно Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за ВП № НОМЕР_7 та ВП НОМЕР_6 за період з 01 листопада 2020 року по 31 липня 2022 року утримана сума складає 58 161,44 грн. (а.с. 21-22). Отже, як вбачається з вищевказаних звітів, КП «Шляхрембуд» відраховувало та виплачувало відсоток (частку) стягнення з зарплати ОСОБА_1 за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2022 року. Отже суд приходить до висновку, що з заробітної плати заявника ОСОБА_1 регулярно здійснювались відрахування на сплату аліментів та відповідно заборгованість станом на 31 липня 2022 року відсутня. З розрахунку заборгованості від 04.12.2023 № 169702 вбачається, що за період з серпня 2022 року по листопад 2022 року, заборгованість по сплаті аліментів розраховувалась відповідно до ст. 195 СК України, а саме виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати по даній місцевості. Так, відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Разом з тим, як вже було встановлено судом, ОСОБА_1 працевлаштований та отримує постійний дохід в КП «Шляхрембуд». Як повідомила головний державний виконавець Тарасова Н.С. , інформація стосовно офіційного доходу скаржника за період з серпня 2022 року по листопад 2022 року до відділу не надходила, у зв`язку з чим нею було проведено розрахунок відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України.

Представник заявника, заперечуючи проти нарахування аліментів відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України зазначила, що хоча заявник офіційно працевлаштований, однак в цей період часу доходів не мав, отже з нього мало б бути стягнуто аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, а саме 1136,00 грн. (2272,00 грн. / 2).

Суд з цього приводу зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 69 «Про виконавче провадження», у разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника.

Як вбачається з довідки від 27.11.2023 № 98/07, виданої начальником КП «Шляхрембуд», з 20 серпня 2022 року за ОСОБА_1 зберігається робоче місце та посада під час його служби в ЗСУ за призовом по мобілізації (а.с.17).

Так, Постановою КМУ від 16 лютого 2022 року №122 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

19 липня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352. Закон звільняє роботодавця від обов`язку зберігати середній заробіток за працівниками, яких призвали на військову службу. За такими працівниками роботодавець має зберігати лише місце роботи та посаду. Мобілізованим працівникам виплачують грошове забезпечення коштом Держбюджету на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Якщо утримання аліментів здійснюється у примусовому порядку на підставі документів державного або приватного виконавця, то саме на виконавців відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок здійснювати розшук доходів боржника, на які можуть бути звернуті стягнення за виконавчими документами. З цією метою виконавці наділені відповідними повноваженнями, зокрема надавати запити та отримувати відповіді на них у найкоротші терміни від податкових органів про осіб, які здійснюють виплату доходу боржнику.

З огляду на вищевикладене, військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення (крім такого, яке не має постійного характеру).

Отже, враховуючи вищевикладене, за період з серпня 2022 року по листопад 2022 розмір аліментів повинен розраховуватись з грошового забезпечення ОСОБА_1 як військовослужбовця.

Крім того, представник заявника повідомила, що ОСОБА_1 добровільно сплачувались аліменти на утримання дитини та як доказ на підтвердження цього надала платіжні інструкції № 41304344 від 22.11.2023; № 23297015 від 22.11.2023; № 12693548 від 22.11.2023; № 10655939 від 22.11.2023; № 47526758 від 22.11.2023; № 30534973 від 22.11.2023; № 17220078 від 22.11.2023; № 5 від 20.08.2023, на загальну суму - 32 695, 00 грн. та просила державного виконавця врахувати дану суму при проведенні розрахунку заборгованості ( а.с. 40-47).

Суд критично відносить до наданих стороною заявника платіжних інструкцій, оскільки з їх змісту неможливо встановити призначення платежу, що саме ці кошти перераховувались як аліменти на утримання дитини по виконавчому провадженню, а тому не можуть бути прийняті судом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 04.12.2023 № 169702, сума аліментів, яка розрахована державним виконавцем та підлягала стягненню з 01.08.2023 по 01.10.2023 складає 28 330,00 грн., за 01.12.2022 - 22 770,77 грн., 01.04.2023, 01.05.2023,01.06.2023, 01.07.2023 - 22 720,00 грн. (а.с. 37-39).

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2272 гривні, дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Судом встановлено, що дитині, сину заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 6 років виповнилось 11 серпня 2023 року.

А отже, перевищення встановленого законом максимального розміру аліментів судом встановлено лише за грудень місяць 2022.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам від 04 грудня 2023 року № 169702 проведено неправомірно та він підлягає скасуванню.

Разом з відзивом на скаргу головним державним виконавцем було надано розрахунок заборгованості по аліментам від 05.02.2024 № 9567з якого вбачається, що заборгованість станом на 31.12.2023 складає 128 055,51 грн., штраф 20% - 39 109, 92 грн., виконавчий збір - 19 554,96 грн., всього до сплати 195 54,96 грн. (а.с. 145-147).

Однак, вищевказаний розрахунок головним державним виконавцем було проведено також без врахування вищевказаних в ухвалі суду Звітів про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 .

Отже, суд приходить до висновку, що дії Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам № 169702 від 04 грудня 2023 року є неправомірними, а тому слід його скасувати та зобов`язати Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварський відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Н.С. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження № НОМЕР_6 з врахуванням Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за ВП № НОМЕР_7 та ВП НОМЕР_6 за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року, Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за ВП № НОМЕР_7 та ВП НОМЕР_6 за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за ВП № НОМЕР_7 та ВП НОМЕР_6 за період з 01 листопада 2020 року по 31 липня 2022 року, довідки про доходи від 24 листопада 2023 року № 3316/3.

Щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 07 грудня 2023 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_6 суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 07 грудня 2023 року Головним державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовою Н.С., при примусовому виконанні за виконавчим листом № 639/5625/17 виданим Жовтневим районним судом м. Харкова 12.03.2018, винесено постанову про накладення штрафу за несплату аліментів, відповідно до якої постановлено: стягнути штраф з боржника на користь стягувача за несплату аліментів у розмірі 20% в сумі 39 109, 92 грн.

Однак, заявник не погоджуєтья із тим, що державним виконавцем в нараховану заборгованість взяті періоди, коли ОСОБА_1 працював і отримував офіційну заробітну платню.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VІІІ).

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 71 Закону №1404-VIII передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини третьої цієї статті визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03 липня 2018 року (далі Закон №2475-VIII) статтю 71 Закону №1404-VIII доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту: "14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

Крім того, Законом №2475-VIII частину четверту статті 11 Закону № 1404-VIII викладено в наступній редакції: "Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" набрав чинності 28 серпня 2018 року.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Водночас, у постанові від 24 листопада 2020 року по справі №620/517/20 щодо подібних спірних правовідносин Верховний Суд дійшов висновків, що не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акту щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акту в часі). Нормами Закону № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, запроваджено нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік (20% від суми несплачених аліментів), за два роки (30% від суми несплачених аліментів), за три роки (50% від суми несплачених аліментів). При цьому положення частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за певну кількість років. Тобто зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення. Тож дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до позивача. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу. Згідно пояснювальної записки до законопроекту цього закону, метою законопроекту є, зокрема, створення економічних передумов для подальшого вдосконалення механізму забезпечення конституційного права дітей на достатній життєвий рівень та покращення матеріального забезпечення дітей у випадках, якщо батьки не дійшли згоди щодо способу утримання дітей і такий спосіб утримання дітей вирішується судом.

Як вже було встановлено судом, аліменти відраховувались саме за місцем роботи ОСОБА_7 та відповідно боржник не несе відповідальності за перерахування аліментів підприємством. Також, саме на підприємство покладений обов`язок не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначати нове місце роботи, проживання чи навчання боржника. Крім того, якщо утримання аліментів здійснюється у примусовому порядку на підставі документів державного або приватного виконавця, то саме на виконавців відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок здійснювати розшук доходів боржника.

Статтею 71 Закону України №1404-VIII встановлений порядок стягнення аліментів та вказано, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Згідно з ч.3 ст.71 Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.8 ст.71 Закону України №1404-VIII спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст.71 Закону України №1404-VIII встановлені випадки направлення розрахунку заборгованості із сплати аліментів стягувача і боржника, в якому відсутня така підстава, як застосування штрафу до боржника у відповідності до ч.14 ст.71 Закону України №1404-VIII. Проте ст.2 Закону України №1404-VIII визначені засади виконавчого провадження, серед яких: - верховенства права; - законність; - гласність та відкритість виконавчого провадження; - забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців. Суд вважає, що державним виконавцем не дотримано вказаних принципів, оскільки розрахунок заборгованості по аліментам є видом рішення державного виконавця, проте розрахунок заборгованості здійснений державним виконавцем без урахування сплачених аліментів із заробітної плати та грошового забезпечення та визнаний судом неправомірним.

Відповідно порушено права скаржника на участь у процесі прийняття рішення, порушено його право на оскарження вказаного рішення, від законності та правомірності якого залежить розмір накладеного на нього штрафу.

При цьому представник виконавчої служби, у відзиві, не спростував твердження скаржника про часткову сплату ним аліментів.

Оскільки судом встановлено, що заявником не було злісного не виконання своїх обов`язків, тобто, що він зовсім не сплачував аліменти, був працевлаштований на підприємстві та відповідно боржник не несе відповідальності за перерахування аліментів підприємством, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови від 07.12.2023 про накладення на скаржника штрафу в межах виконавчого провадження НОМЕР_6.

Отже, суд приходить до висновку, що дії Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 07.12.2023 в межах виконавчого провадження НОМЕР_6є неправомірними, а тому слід її скасувати.

Також, заявник та його представник просили суд зобов`язати Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну діяти в межах ч. 3 ст. ЗУ «Про виконавче провадження» та встановити розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 не більше 70% та зобов`язати Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну скасувати арешт із соціальних карток ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_2 ).

Представник заявника в судовому засіданні зазначила, що державний виконавець незаконно списав абсолютно всі наявні кошти на рахунках ОСОБА_1 - 100 % заробітної плати, 100 % - житлової субсидії та інших соціальних надходжень, з яких стягнення заборонено законом.Відповідно до виписки від 05 січня 2024 року по заробітній картці на картку нараховано заробітну плату на загальну суму 106 076,60 грн., з яких відразу списано 104 506,34 грн., при тому, що 13 088,78 грн., а саме половина заробітної плати одразу була перерахована стягувачу за виконавчим провадженням, інша половина заробітної плати 13 088,78 грн. також повністю була списана з цієї картки. Таким чином 100% заробітної плати стягнуто з ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до витягу з Наказу № 364 від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби та отримав вихідну допомогу при звільненні на загальну суму 92 987,82 грн., які теж в повному обсязі були списані з рахунку виконавцем, що прямо заборонено законом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.11.2023 Головним державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовою Н.С. було винесено постанову про арешт коштів боржника, ВП № НОМЕР_6, за якою було встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; накладено арешт на грошові кошти /електронні гроші, що що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів /електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, наклення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуваннм виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця , витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 170 552,49 грн. (а.с. 105-106).

07.12.2023Головним державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовою Н.С. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП № НОМЕР_6, за якою було встановлено, що боржник отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_3 , загальна сума заборгованості складає 254 214,50 грн. (а.с.186-187).

Згідно виписки за картковим рахунком (ЗП START) клієнта ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Укрсиббанк» за період з 01.12.2023 по 05.01.2024, списана сума 106 661,53 грн.(згідно постанови про арешт) (а.с.49) . Як зазначає державний виконавець, вона отримала інформацію з АТ «УкрСиббанк» та АТ «Приват Банк», що на арештованих рахунках боржника наявні кошти для часткового виконання постанови про арешт коштів боржника. Для списання коштів, що містяться на арештованих рахунках боржника, державним виконавцем до вказаних банківських установ надіслані платіжні інструкції, якими 07.12.2023, 04.01.2024 та 17.01.2024 примусово списані кошти в сумі 107 772,67 грн. які перераховані в повному обсязі на користь стягувача.

Отже , судом встановлено, що з карткових рахунків ОСОБА_1 були списані суми 106 661,53 грн. та 107 772,67 грн. по виконавчому провадженню НОМЕР_6, для перерахування в подальшому стягувачу, про що також не заперечувала державний виконавець.

Аналіз обставин, встановлених в ході судового розгляду матеріалів справи, дає суду підстави дійти висновку, що на момент звернення заявника до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця на виконанні у Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 639/5625/17, виданого 12.03.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 (одна четверта) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на місяць, але менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, виконавче провадження НОМЕР_6. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повномуобсязі вчинятивиконавчі дії. Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, 20 відсотків; з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, суд приходить до висновку, що списання коштів з рахунків ОСОБА_1 на сплату аліментів у розмірах 106 661,53 грн. та 107 772,67 грн. перевищують, встановлений законодавством розмір, який може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, а отже є протиправним.

Крім того, представник заявника повідомила, що державним виконавцем було накладено арешт на кошки ОСОБА_1 . Зазначила, що арешт також накладено на соціальну картку Єпідтримка ОСОБА_1 (яка є для виплат внутрішньої-переміщеної особи). Також, з іншого карткового рахунку ОСОБА_1 було списано вихідну допомогу при звільненні з військової служби.

Судом встановлено, що 22.11.2023Головним державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовою Н.С. було винесено постанову про арешт коштів боржника, ВП № НОМЕР_6 (а.с. 105-106).

Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Слід додати, що відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Тобто, саме рахунки, визначені у ч. 2 ст. 48 Закону є спеціальними для цілей застосування обмежень при застосуванні положень, визначених у п. 7 ч. 3 ст. 18, ч. 2. ст. 48, ч. 3 ст. 52, ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" щодо накладення арешту на кошти на таких рахунках.

Аналіз вказаних положень в кореспонденції із приписами ст. 1074 ЦК України, ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність", а також ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" дає підстави для висновку, що рахунки на які зараховується заробітна плата чи соціальні виплати нормативно не визначені як рахунки із спеціальним режимом використання, не є такими рахунками, вказані рахунки є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунків як «зарплатний», «для соцвиплат», що у свою чергу дає підстави для висновку про відсутність обмежень для накладення арешту на кошти на таких рахунків, крім обмеження розміру арештованих коштів відповідно до обмежень щодо можливого розміру стягнення.

Судова практика з питань накладення арешту на кошти на поточних рахунках, не містить нормативного обґрунтування (посилання) при кваліфікації поточних рахунків, на які може зараховуватись і заробітна плата, як рахунків із спеціальним режимом використання, якими є, як вже зазначалося, наприклад рахунки для розрахунків в енергетиці.

Також ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання. Основана заробітна плата відсутня у цьому переліку.

Положеннями ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, суд приходить до висновку, що дії Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 є неправомірними, а тому слід зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22.11.2023.

Разом з цим, суд зазначає, що в частині вимог про зобов`язання державного виконавця примусового списання грошових коштів не більше 70 % з рахунку ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки зобов`язання державного виконавця скасувати постанову про арешт коштів боржника, є достатнім та належним способом захисту порушеного права боржника.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції Українита ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положеньКонвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з принципу «належного урядування», визначення якого міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини в справах «Москаль проти Польщі», «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та «Лелас проти Хорватії», ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Наталія Сергіївна, ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 19, 41 Конституції України, ст. ст. 133, 447-453 ЦПК України, ст.ст. 32, 52, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, ст. ст. 1, 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Наталія Сергіївна, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Наталії Сергіївни по здійсненню розрахунку розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 неправомірними.

Зобов`язати головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження № НОМЕР_6 з врахуванням Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року, Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, Звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Шляхрембуд» щодо ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2020 року по 31 липня 2022 року, довідки про доходи від 24 листопада 2023 року № 3316/3.

Визнати дії головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Наталії Сергіївни щодо винесення постанови від 07 грудня 2023 року про накладення штрафу неправомірними.

Зобов`язати головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну скасувати постанову від 07 грудня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 39 109,92 грн. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_6 за виконавчим листом № 639/5625/17, виданого 12.03.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова.

Визнати дії головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Наталії Сергіївни щодо винесення постанови від 22 листопада 2023 року про арешт коштів боржника неправомірними.

Зобов`язати головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасову Наталію Сергіївну скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22 листопада 2023 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_6 за виконавчим листом № 639/5625/17, виданого 12.03.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.04.2024

Суддя В.В. Труханович