СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/25072/23

пр. № 2/759/1296/24

12 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Натальчук А.І., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» через свого представника - Денисюк В.В. звернулось до Святошинського районного суду міста Києва з позовом ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Свої позовні вимоги обґрунтовують наступними обставинами.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва, відповідно до статуту якого предметом діяльності цього підприємства є утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , площею 56,55 м2, і користується послугами, що надавалися/надаються позивачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідача перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» за період з 01.03.2015 року по 30.09.2023 року складає 6 480,18 грн., з яких, основна сума заборгованості 6 439,91 грн., інфляційні нарахування складають 23,92 грн., 3 % річних складають 6,35 грн.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути вказаний розмір заборгованості та судові витрати.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 33).

Відповідачу ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялась на адресу її місця реєстрації згідно інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА: АДРЕСА_2 .

Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення останнє отримано відповідачем 20.02.2024 року.

Відповідач скористалась правом на подання відзиву і 29.02.2024 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач визнала позовні вимоги частково, а саме: в 1/3 частці її власності у квартирі квартири АДРЕСА_1 , просила позовні вимоги задовольнити, врахувавши її доводи.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунального господарства міста Києва (а.с. 6-12).

З 01.03.2015 року утримання будинку та прибудинкової території відповідача здійснює безпосередньо КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1993 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 14).

Згідно договору дарування 1/3 частки квартири від 20.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Назарчук Н.В. за № в реєстрі 1873, ОСОБА_1 прийняла у дар 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 від ОСОБА_3 , яка належить останньому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1993 року.

Згідно листа КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.02.2023 року № 062/14-1952 (И-2023) за даними реєстрових книг об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної власності зареєстровано за: 1/3 частина - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1993 року; 1/3 частина - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.08.1993; 1/3 частина - ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20.05.2008 року.

Отже, відповідач є власником 1/3 частини квартири квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» за період з 01.03.2015 року по 30.09.2023 року складає 6 470,18 грн., з яких, основна сума заборгованості 6 439,91 грн., інфляційні нарахування складають 23,92 грн., 3 % річних складають 6,35 грн.

Разом з тим, при зверненні до суду, позивачем вказано загальну суму заборгованості як 6 480,18 грн., яку суд вважає арифметичною помилкою, оскільки складові суми: основна сума заборгованості 6 439,91 грн., інфляційні нарахування складають 23,92 грн., 3 % річних складають 6,35 грн., відповідають наведеному розрахунку, проте, при їх складанні вказано кінцеву суму як 6 480,18 грн., хоча фактично вона дорівнює 6 470,18 грн.

Доказів зворотного відповідачем не надано.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16.12.2015 року у справі № 6-2023цс15).

Згідно зі ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2020 року у справі № 703/2200/15-ц вказав, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Тому, суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача, проте, у розмірах відповідно до її частки у спільній частковій власності.

Відповідачем не надано доказів на спростування обставин позовної заяви та доказів відсутності заборгованості чи існування її у меншому розмірі.

Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідач визнала наявність заборгованості та її розмір.

У ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання питання про стягнення боргу за договором позики та визнання позову відповідачем при наявності невиконаного судового рішення про стягнення з боржника боргу для створення переваг одного кредитора перед іншим в процедурі виконавчого провадження є недопустимим. При цьому, у разі ініціювання питання про стягнення боргу за договором позики та визнання позову відповідачем при наявності невиконаного судового рішення про стягнення з боржника боргу для створення переваг одного кредитора перед іншим в процедурі виконавчого провадження судове рішення стосується прав та/або інтересів кредитора.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. ч. 1-5 ст. 206 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 п. 11 Постанови пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» з`ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах.

У даній справі відповідач визнала позов частково, а саме: в 1/3 частці її власності у квартирі квартири АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що визнання позову в частині відповідає закону.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12.12.2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30.01.2019 року у справі № 552/6381/17, від 13.03.2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27.03.2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 01.04.2020 року у справі № 520/13067/17).

Зважаючи на те, що позов про стягнення заборгованості пред`явлено позивачем лише до одного зі співвласників квартири АДРЕСА_1 , клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів інших співвласників зазначеної частини квартири позивачем в ході розгляду справи не заявлено, а відтак стягненню із відповідача на користь позивача підлягає борг пропорційно до частки відповідача (1/3 частина) у праві спільної часткової власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що становить: 2 156,73 грн. (6 470,18 грн.:3): 6 439,91:3 +23,92:3+6,35:3.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість пропорційно до розміру частки відповідача у праві спільної часткової власності на частину квартири.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме суму в розмірі 894,67 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 206, 223, 259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.03.2015 року по 30.09.2023 року в розмірі 2 146,64 грн. (дві тисячі сто сорок шість гривень 64 копійки), інфляційні втрати в розмірі 7,97 грн. (сім гривень 97 копійок), 3 % річних у розмірі 2,12 грн. (дві гривні 12 копійок), а всього - 2 156,73 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят шість гривень 73 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» судовий збір у розмірі 894,67 грн. (вісімсот дев`яносто чотири гривні 67 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», , адреса: вул. Симиренка, буд. 17, м. Київ, 03134.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.О. Горбенко