Справа №175/4942/24
Провадження №2/175/860/24
У Х В А Л А

12 квітня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації проти України,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2024 вищезазначену позовну заяву розподілено до провадження судді Бойко О.М.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Згідно позову позивач зазначає відповідачем по справі російську федерацію в особі міністерства юстиції російської федерації.

При зверненні до суду, позивач посилається на норму ч.17 ст.28 ЦПК України, в якій зазначено, що позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Керуючись цим, позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до позовної заяви місце проживання позивача є АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою від 13 лютого 2023 року №1220-, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, а саме відповіді № 539698 від 12 квітня 2024 року, зареєстроване місце проживання позивача є АДРЕСА_2 , що є окупованою територією.

Обидві адреси територіально не відноситься до територіальної юрисдикції Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Враховуючи той факт, що позивач посилається на норму ч.17 ст.28 ЦПК України, то цивільна справа за позовною заявою повинна слухатись за місцем перебування позивача ОСОБА_1 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , (Верхньодніпровський район Дніпропетровської області) що відноситься до територіальної юрисдикції Верхньодніпровському районному суду Дніпропетровської області.

Позивач не надав жодного належного обґрунтування, чому його позовна заява повинна розглядатись Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, а тому, керуючись нормами ч.17 ст. 28 ЦПК України, справа підлягає розгляду за місцезнаходженням позивача.

За таких обставин, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд керуючись вимогами щодо підсудності, вважає за доцільне направити позовну заяву за підсудністю до належного суду.

Оскільки місце реєстрації фізичної особи позивача не зареєстровано в Дніпровському районі Дніпропетровської області, дана справа згідно положень ч.17 ст. 28 ЦПК України, не підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, суд приходить до висновку про необхідність направити за підсудністю матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації проти України до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Яблунева, буд. 47).

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 260, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії російської федерації проти України направити за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Яблунева, буд. 47).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Бойко О.М.