ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 693/168/22
Провадження № 22-ц/821/616/24
категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: заступник керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківсьокї міської ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківсьокї міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 20.10.2020 року по справі № 693/1140/16-ц скасовано наказ № 640-К від 19.09.2016 року відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації та поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Жашківської спеціалізованої школи з поглибленим вивченням окремих предметів Жашківської міської ради.

В подальшому з відділу освіти Жашківської міської ради на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 167685,60 грн.

Позивач зазначає, що порушення, яке зумовило поновлення працівника на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено з вини начальника відділу освіти ОСОБА_1 , який видав наказ № 640-К від 19.09.2016 року, в наслідок чого у ОСОБА_1 виник обов`язок відшкодувати завдану шкоду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року позовну заяву заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківської міської ради до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника залишено без задоволення.

Рішення суду мотивоване тим, що суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача нарахованого та сплаченого ОСОБА_2 середнього заробітку, стягнутого з сектору освіти Жашківської районної державної адміністрації, за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік, рахуючи з дати звільнення, тобто з 19.09.2016 року по 18.09.2017 року. Це було б справедливим, розумним та таким, що відповідає приписам ст. 235 КЗпП України.

В той же час, прокурор вимагає стягнути суму, яка нарахована та сплачена ОСОБА_2 відділом освіти Жашківської міської ради за період з 22.12.2017 року по 21.07.2020 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2024 року заступник керівника Черкаської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом 1 інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду 1 інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга заступника керівника Черкаської обласної прокуратури мотивована тим, що судом 1 інстанції неправомірно застосовано положення ч. 2 ст. 235 КЗпП України до даних спірних правовідносин. У справі №693/1140/16-ц, яка є преюдиційною для даного спору, суди ні першої ні апеляційної інстанції не встановили недобросовісних дій позивача чи зловживання процесуальними правами, вини працівника у тому, що спір про поновлення на роботі розглядався більше одного року, а як наслідок і підстав для зменшення суми витрат. У даній же справі №693/168/22 предметом спору є стягнення такого виду коштів у порядку регресу до місцевого бюджету з особи, яка вчинила дії щодо незаконного звільнення працівника. При цьому, законодавством не передбачено права перегляду рішення суду про поновлення на посаді та визначення розміру коштів (зокрема, і періоду), що підлягають стягненню, як середній заробіток за час вимушеного прогулу, при розгляді справи щодо стягнення виплачених коштів у порядку регресу.

Стверджує, що таким чином, є доведеним встановлений судом факт, що звільнення ОСОБА_2 з посади директора Жашківської спеціалізованої шкоди №1 з поглибленим вивченням окремих предметів Жашківської районної ради, за наказом начальника відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації Бродовенка В.І., здійснена з порушенням вимог трудового законодавства, що призвело до виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.12.2017 у сумі 167 685грн. 60коп.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У березні 2024 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що в контексті даного спору позивачем, а відповідно особою, яка сплачувала грошові кошти на виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2020 року у справі №693/1140/16-ц, є відділ освіти Жашківської міської ради. Однак, він ОСОБА_1 , ніколи не перебував у трудових відносинах з відділом освіти Жашківської міської ради або Жашківською міською радою. Натомість, він перебував у трудових правовідносинах з Жашківською районною державною адміністрацією, обіймаючи посаду начальника відділу (в подальшому сектору) освіти Жашківської районної державної адміністрації. При цьому, відділ освіти Жашківської міської ради не є правонаступником прав та обов`язків відділу (в подальшому сектору) освіти Жашківської районної державної адміністрації, що вбачається з його Положення, копія якого додана прокурором до позовної заяви. Стверджує, що з урахуванням викладеного, враховуючи, що він перебував у трудових відносинах з відділом освіти Жашківської міської ради, який на виконання рішення суду виплатив грошові кошти ОСОБА_2 в якості середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та за умови доведеності інших обставин, наявні підстави вважати, що обов`язок з відшкодування шкоди відділу освіти Жашківської міської ради належить юридичній особі, працівником якої він був, тобто Жашківській районній державній адміністрації. І лише після після виконання цього обов`язку Жашківська районна державна адміністрація на підставі ч. 1 ст.1191 ЦК України мала б право зустрічної вимоги до нього.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

22 лютого 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківсьокї міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 лютого 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 березня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що наказом Відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації № 640-К від 19.09.2016 року звільнено ОСОБА_2 з посади директора Жашківської спеціалізованої школи № 1 з поглибленим вивченням окремих предметів Жашківської районної ради Черкаської області у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин своїх посадових обов`язків 19 вересня 2016 року (арк. с. 51).

Підставою звільнення вказані: акт складений за результатами роботи комісії з розгляду звернення батьків учнів 2-А класу Жашківської спеціалізованої школи №1 з поглибленим вивченням окремих предметів, утвореної відповідно до наказу відділу освіти №168 від 13.09.2016, копії наказів від 14.09.2016 № 630-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 » та від 16.09.2106 № 634-К «Про виправлення технічної помилки», доповідна записка ОСОБА_3 вх. №76 від 19.09.2016.

Не погодившись із вказаним наказом, ОСОБА_2 08.11.2016 року звернулась до суду із позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Маньківський районний суд Черкаської області рішенням від 09.10.2020 року (справа № 693/1140/16-ц) позов задовольнив частково. Скасував наказ Відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області № 640-К від 19.09.2016 року. Поновив ОСОБА_2 на посаді директора Жашківської спеціалізованої школи з поглибленим вивченням окремих предметів Жашківської міської ради Черкаської області з 19 вересня 2016 року.

Стягнув з сектору освіти Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 82 927,20 грн.

Стягнув з відділу освіти Жашківської міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 167 685,6 грн.

Стягнув з сектору освіти Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмір 1000 грн. (арк. с. 18-23).

Мотиви скасування наказу в судовому рішенні не викладені.

Враховуючи, що рішенням Жашківської міської ради Черкаської області № 3-29/VІІІ від22.12.2017 року школу прийнято до комунальної власності Жашківської міської територіальної громади, розраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Кількість робочих днів з 19.09.16 по 21.12.17 = 317 робочих днів.

Кількість робочих днів з 22.12.17 по 21.07.20 = 641 робочих днів.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.09.16 по 21.12.17 (317 робочих днів х 261,60 грн) - 82 927,20 грн.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.12.17 по 21.07.20 (641 робочих днів х 261,60 грн) - 167 685,6 грн.

Черкаський апеляційний суд постановою від 11.03.2021 року залишив без змін рішення суду першої інстанції (арк. с. 27-38).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність безпосереднього порушення ОСОБА_2 , невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї посадовими обов`язками. Таким чином, за відсутності систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, суд першої інстанції зробив правильний висновок про скасування наказу № 640-К від 19 вересня 2016 року про звільнення з роботи ОСОБА_2 та поновлення її на роботі.

Відділ освіти Жашківської міської ради наказом № 50-К від 19.03.2021 року поновив ОСОБА_2 на посаді директора Жашківської спеціалізованої школи № 1 з поглибленим вивченням окремих предметів Жашківської міської ради Черкаської області (арк. с. 39).

Платіжними дорученнями № 1364, 1365, 1366 від 22.03.2021 року Відділ освіти Жашківської міської ради сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за рішенням суду, з урахуванням податків та зборів (арк. с. 40, 41, 42).

Наказом № 54-К від 29.03.2021 року Відділу освіти Жашківської міської ради ОСОБА_2 звільнено з посади директора Жашківської спеціалізованої школи № 1 з поглибленим вивченням окремих предметів Жашківської міської ради Черкаської області за згодою сторін, на підставі заяви ОСОБА_2 від 29.03.2021 року (арк. с. 164).

Вказані обставини не є спірними між сторонами.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Черкаської обласної прокуратури підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції не відповідає.

Залишаючи позовну заяву без задоволення суд 1 інстанції виходив з того, що суд погоджується з думкою відповідача, що такий тривалий розгляд справи не є наслідком поведінки ОСОБА_1 та знаходився поза межами контролю з його боку. Але саме тривалість розгляду справи призвела до нарахування значної суми відшкодування за час вимушеного прогулу.

Маньківський районний суд Черкаської області рішенням від 09.10.2020 року (справа № 693/1140/16-ц) стягнув з сектору освіти Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.09.2016 року по 21.12.2017 року в розмірі 82 927,20 грн. Стягнув з відділу освіти Жашківської міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.12.2017 року по 21.07.2020 року в розмірі 167 685,6 грн.

Саме сума, нарахована за період з 22.12.2017 року по 21.07.2020 року є предметом стягнення у даній справі.

ОСОБА_1 не працював у відділу освіти Жашківської міської ради. Матеріали справи не містять доказів про існування обов`язків ОСОБА_1 перед відділом освіти Жашківської міської ради. Те, що відділ освіти Жашківської міської ради при розгляді справи № 693/1140/16-ц не звернув увагу на приписи ст. 235 КЗпП, не оскаржив нараховану суму відшкодування за вимушений прогул в апеляційному та касаційному порядку, не може ставитись в провину ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд 1 інстанції прийшов до висновку про можливість стягнення з відповідача нарахованого та сплаченого ОСОБА_2 середнього заробітку, стягнутого з сектору освіти Жашківської районної державної адміністрації, за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік, рахуючи з дати звільнення, тобто з 19.09.2016 року по 18.09.2017 року. Це було б справедливим, розумним та таким, що відповідає приписам ст. 235 КЗпП України.

В той же час, прокурор вимагає стягнути суму, яка нарахована та сплачена ОСОБА_2 відділом освіти Жашківської міської ради за період 22.12.2017 року по 21.07.2020 року.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, суд 1 інстанції прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду 1 інстанції з наступних підстав.

У справі, яка переглядається, позов пред`явлено з огляду на те, що на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2020 року у справі №693/1140/16-ц, ОСОБА_2 відшкодовано середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 167685,60грн. в зв`язку з її незаконним звільненням за наказом начальника відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації Бродовенка В.І. від 19.09.2016 року №640-К.

Так, право позивача на відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням ОСОБА_2 із займаної посади, закріплено у статтях 134 та 237 КЗпП України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України службові особи, винні в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

Згідно зі статтею 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

Таким чином, на виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2020 року Відділом освіти Жашківської міської ради сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно рішення суду 134986,91грн., 2515,28грн. військовий збір, утриманий із середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно рішення суду, 30183,41грн. ПДФО із середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно рішення суду, а всього 167685,62 грн.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа є винною в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

У статті 237 КЗпП України передбачено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 33 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 частини першої статті 134 та нової редакції статті 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року), настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Згідно з пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, у процесуальній формі, а тому немає необхідності встановлювати їх знову.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 було звільнено з роботи з порушенням закону наказом Відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації за підписом начальника відділу освіти Бродовенко В.І. від 19 вересня 2016 року № 640-К, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач як службова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги, дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржене судове рішення скасувати, а позов задовольнити повністю.

За загальним правилом, встановленим приписами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В зв`язку з тим, що за результатами розгляду апеляційною інстанцією скасовано ухвалене в справі судове рішення та прийнято нову постанову про задоволення позову, то понесені позивачем судові витрати у зв`язку з розглядом справи у суді 1 інстанції та апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2515,28грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3772,92грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що обгрунтування вимог апеляційної скарги є доведеними і дають підстави для скасування судового рішення з постановленням нового висновку суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківсьокї міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківсьокї міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь відділу освіти Жашківської міської ради (19201, вул. Соборна, 56, м. Жашків, Черкаська область, , п/р НОМЕР_2 в ДКСУ Київ (МФО 820172) завдану внаслідок незаконного звільнення працівника шкоду в сумі 167685 (сто шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Черкаської обласної прокуратури (18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, , п/р НОМЕР_3 (МФО 820172) за кодом класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2515,28грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3772,92грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2024 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : О.В. Карпенко

Л.І. Василенко