Справа № 683/474/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

представника заявника Карєпової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу №683/474/24, 2-о/683/43/2024 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності до членів сім`ї загиблого військовослужбовця, за участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2024 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Карєпова Г.А., звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт, що ОСОБА_3 на час загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 , була членом сім`ї свого батька, загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник вказує, що є рідною дочкою військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув під час ворожого обстрілу при виконанні обов`язків військової служби в районі проведення операцій об`єднаних сил, пов`язаних з захистом Батьківщини, недоторканості та територіальної цілісності України ІНФОРМАЦІЯ_7.

Зазначає, що є єдиною дочкою, єдиною родичкою та членом сім`є ОСОБА_4 , проживала разом з батьком у гуртожитку для одиноких по АДРЕСА_1 з 01.09.2013 року 01.09.2016 року, а з 01.09.2016 року по січень 2021 року батько періодично, коли не перебував у зоні АТО/ООС проживав разом із сім`єю доньки по АДРЕСА_2 , вони разом вели господарство, були пов`язані між собою спільним побутом. Батько був учасником АТО з 2018 року (згодом ООС), завжди між собою підтримували зв`язок, а також регулярно пересилав на банківську карту дочці кошти для ведення спільного господарства та підтримки сім`ї.

Окрім того, ОСОБА_4 вказав свою дочку ОСОБА_2 , як члена сім`ї та найближчу родичку під час проходження військової служби, та саме ОСОБА_2 надійшло повідомлення про загибель ОСОБА_4 та на ім`я дочки видані всі документи, що були пов`язанні зі смертю.

Однак заявник не може реалізувати своє право на набуття соціального правового статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, отримати посвідчення члена сім`ї загиблого та звернутись з підтверджуючими документами до ХОТЦК та СП для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька.

Представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Карєпова Г.А. підтримала у судовому засідання заяву та просила задовільнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 поштовим зв`язком направили на адресу суду письмові пояснення, згідно яких вимоги заявника не підтримують. Оскільки вважають, що у викладених вимогах ОСОБА_2 наявний спір про право.

Представник Міністерства оборони України направили до суду клопотання про закриття провадження у цивільній справі в порядку п.1 ч.2 ст.255 ЦПК України, оскільки у вказаній справі передбачений позасудовий порядок встановлення вказаного юридичного факту.

Військова частини НОМЕР_1 направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розірвали шлюб, який було зареєстровано 27.09.2001 року, на підставі рішення Білогірського районного суду Хмельницької області 14.06.2011 року, рішення суду набрало законної сили 22.07.2011 року. Від спільного проживання у них народилася дитина - дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно 05.06.2015 року, серії НОМЕР_2 , актовий запис 1616. Згідно свідоцтва про шлюб від 01.03.2019 року серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 зареєструвала шлюб 01.03.2019 року, за актовим записом 28, з ОСОБА_7 та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якого був ОСОБА_9 , який згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 28.07.1988 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та матір ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть від 07.07.2021 року серії НОМЕР_5 .

Встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир бойової машини - командира гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти 109 окремого гірсько-штурмового батальйону управління 10 окремої гірсько-штурмової бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Сухопутних військ Збройних Сил України, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби в районі проведення операції Об`єднаних сил, пов`язаних з захистом Батьківщина, недоторканості та територіальної цілісності України в селищі міського типу Південне м. Торецьк Донецької області. ОСОБА_4 . Указом Президента України №149/2021 від 07.04.2021 року посмертно нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеню. Крім того, ОСОБА_4 посмертно був нагороджений Хмельницьким міським головою ОСОБА_11 за виняткову мужність героїзм та відвагу під час захисту кордонів України та її територіальної цілісності, звільнення країни від окупантів.

Як вбачається з висновка експерта № 29 від 22.04.2021 року та витягу з наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_12 (по особовому складу) від 24.03.2021 року за № 14-РС, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 загинув від розтрощення головного мозку, наскрізного кульового поранення голови з переламами кісток черепу.

Факт смерті підтверджується і свідоцтвом про смерть від 22.03.2021 року серія НОМЕР_6 , виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 847.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 10.12.2021 року № 67719474, за заявою ОСОБА_2 23.06.2021 року Красилівською державною нотаріальною конторою заведену спадкову справу № 199/2021, до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . 02.10.2021 року та 10.12.2021 року ОСОБА_2 було видано державним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 .

Згідно із витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.06.2022 року за №94, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 дочці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_7 внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, молодшого сержанта ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягла повноліття, одружена і має власну сім`ю, тобто вона не має правового статусу дитини та утриманця загиблого.

Старостою Чернелівського старостинського округу № 7 Хмельницької області видано довідку від 07.07.2021 року за № 244, згідно якої ОСОБА_4 був зареєстрований, але не проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з довідки Хмельницького КП «Електротранс» від 09.09.2021 року, ОСОБА_4 проживав в гуртожитку для одиноких по АДРЕСА_1 , згідно договору з 07.03.2013 року по 01.09.2018 року, займав ліжко-місце, та разом з ним проживала дочка ОСОБА_12 з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, згідно договору № 490 від 01.09.2015 року.

Крім того, згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 05.12.2022 року, складеного депутатом Старокостянтинівської міської ради, за словами ОСОБА_2 та підтверджено сусідами, на день смерті батька ОСОБА_4 , вони проживали разом з 01.09.2016 року по січень 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство та знаходилась на його утриманні.

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2021 року за № 42, вбачається, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, дочкою якого є ОСОБА_2 . Наказом зобов`язано виплатити членам сім`ї або близьким родичам загиблого допомогу на поховання, а також виплатити грошове забезпечення військовослужбовця, грошову винагороду за участь у безпосередній участі в ООС, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову винагороду військовослужбовцям.

Встановлено, що метою звернення заявника до суду є встановлення факту проживання з батьком однією сім`єю для забезпечення умов реалізації ОСОБА_2 права на отримання одноразової грошової державної допомоги.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на момент виникнення права на отримання грошової допомоги в зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають та ведуть спільне господарство.

Заявником надано суду письмові докази, з яких вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 тривалий час проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права й обов`язки, щодо утримання житла, виховання дітей заявниці - онуків загиблого, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу. Батько, був єдиною підтримкою та опорою заявниці, виховання, здоров`я, та утримання доньки повністю взяв на себе батько, що також підтверджується факт надання ОСОБА_4 постійної фінансової допомоги ОСОБА_2 , у формі грошових переказів між банківськими картами, а також спільні фото ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 та її дітьми.

Щодо наданих письмових пояснень заінтересованих осіб суд зазначає наступне.

18 січня 2024 року Великою Палатою Верховного суду винесена постанова у справі №560/17953/21, в якій серед іншого зазначеного, що Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду не погоджується з висновком та вважає за необхідне відступити від наведеного в постанові від 22.03.2023 року у справі № 290/289/22- ц, висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо неналежності спорів про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги до цивільної юрисдикції.

Постановляючи ухвалу про передачу справи №560/17953/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що правовідносини в розглядуваній справі та у справі № 290/289/22-ц є подібними, оскільки в обох справах необхідно встановити юридичний факт (факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу) для подання документів до відповідних органів з метою призначення та отримання одноразової грошової допомоги за загиблого (померлого) військовослужбовця.

До того ж у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц зазначено, що чинне на момент розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій законодавство не передбачало іншого порядку підтвердження цього факту; його встановлення не пов`язувалося з вирішенням спору, а було необхідним для подальшого подання заявником з метою призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця-племінника документа, що засвідчував би наявність сімейних відносин між заявником і племінником станом на день загибелі останнього. З огляду на викладене доводи Міністерства оборони України щодо наявності в цій справі спору про право та необхідності її розгляду за правилами адміністративного судочинства є необґрунтованими.

Отже, в своїй постанові Велика Палата Верховного Суду встановила, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Отже, між ОСОБА_2 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки заявник ще не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що ОСОБА_2 проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_4 однією сім`єю, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, а відтак була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 .

Тому, суд вважає, що встановлення факту визнання членом сім`ї загиблого військового, що просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і її об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту визнання членом сім`ї є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 293, 294, 315 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була членом сім`ї батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , військовослужбовця загиблого ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Заінтересовані особи:

ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце знаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ;

Міністерство оборони України, місце знаходження: проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, ;

Військова частина НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_6, код ЄДРПОУ НОМЕР_9;

Повне текст рішення суду складено 02 квітня 2024 року.

Суддя: