1Справа № 335/1902/24 2/335/1398/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, в якому зазначив, що 13.08.2018р. судовим наказом № 335/5956/18 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя встановлено стягнення з, ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виданого судового наказу, Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ, відкрито виконавче провадження № 57190335.

20.11.2023р. судовим наказом № 331/7490/23 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя встановлено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника починаючи з 13.11.2023р. і до досягнення повноліття.

На підставі виданого судового наказу Святошинським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкрито виконавче провадження № 73931543.

Після встановлення рішенням суду розміру аліментів на другу дитину ( ОСОБА_8 ), він вимушений сплачувати 50% доходів на утримання двох неповнолітніх дітей. Через це матеріальний стан істотно погіршився, незважаючи на те, що рівень заробітної плати є гідним в сучасних економічних реаліях. Враховуючи вищезазначене, існують всі підстави для зменшення розміру аліментів.

Вважає, що встановлення розміру аліментів у частці 1/6 від усіх видів доходів позивача щомісячно на утримання кожної дитини - є співмірним та таким що відповідає вимогам законодавства

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 від заробітку (доходу щомісячно), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня ухвалення рішення у цій справі і до її повноліття. Зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 до 1/6 від заробітку (доходу щомісячно), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня ухвалення рішення у цій справі і до її повноліття.

Ухвалою судді від 05.03.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

29.03.2024 року від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бондар І.М.. вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити, зважаючи на таке.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що 13.08.2018р. судовим наказом № 335/5956/18 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя встановлено стягнення з мене, ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виданого судового наказу Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ відкрито виконавче провадження № 57190335.

20.11.2023р. судовим наказом № 331/7490/23 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя встановлено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника починаючи з 13.11.2023р. і до досягнення повноліття.

На підставі виданого судового наказу Святошинським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкрито виконавче провадження № 73931543.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що з нього загалом стягнуто аліменти у розмірі щомісячно, тобто на даний час з нього стягується 50% від усіх його доходів, а також зміну його сімейного стану народження дитини від іншого шлюбу.

Позов обумовлений тим, що після встановлення рішенням суду розміру аліментів на другу дитину ( ОСОБА_8 ), вимушений сплачувати 50% доходів на утримання двох неповнолітніх дітей. Через це матеріальний стан істотно погіршився.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що на момент звернення з позовом у позивача, який є платником аліментів, на утриманні перебуває 2 дітей, і після присудження аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 у розмірі частина доходу, стягнуто аліменти також у розмірі частина доходу на утримання дитини ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 52 Конституції України, всі діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Суд погоджується з висновками позивача, що розмір аліментів може обчислюватися у розмірі 1/6 часки на кожну дитину.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дітей, відповідає їх матеріальним потребам відповідно до віку, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Крім того такий розмір аліментів буде справедливим по відношенню до позивача із огляду на те, що на даний час з нього стягується більш ніж 50% від усіх його доходів, він не суперечить нормам матеріального права.

17.05.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначалося судом вище частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами.

При цьому, суд зазначає, що у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, відповідно до якої при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 192 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу №335/5956/18 Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 від заробітку (доходу щомісячно), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і до повноліття ОСОБА_7 .

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу №331/7490/23 Жовтневого районного суд м.Запоріжжя з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 до 1/6 від заробітку (доходу щомісячно), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і до повноліття ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.04.2024 року

Суддя: Ю.В. Апаллонова