справа № 462/3245/24
УХВАЛА

16 квітня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги

в с т а н о в и в :

ЛКП «Залізничнетеплоенерго»звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 20 878,18 грнзаборгованості за житлово-комунальні послуги та 302,80 грн судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником заявлено вимогу про стягнення боргу в розмірі 20 878,18 грн. З наданого розрахунку заборгованості, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що заборгованість виникла з січня 2021 року, однак до суду ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернулося лише 15.04.2024, жодної проплати боржником за вказаний період здійснено не було, а відтак судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу поза межами строку позовної давності.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою ЛКП «Залізничнетеплоенерго»слід відмовити.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу ЛКП «Залізничнетеплоенерго»не повертається.

Керуючись ст.163- 166,258-261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго»про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного судушляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Постигач О.Б.