Справа № 357/2127/24
Провадження № 2/357/1999/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

18 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем),

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, які надає ТОВ «Білоцерківвода». Відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не виконує належним чином своїх зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), у зв`язку з чим утворилась заборгованість , яка згідно діючих тарифів становить 10901,56 грн. за період з 01 червня 2021 року по 01 січня 2024 року, що підтверджується відомістю про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку боржника.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» 10901,56 грн. боргу за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), та 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті 18 березня 2024 року.

18 березня 2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання з проханням розглянути справу за відсутності позивача по наявних у справі матеріалах. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

18 березня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 18 квітня 2024 року

В судове засідання 18 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення поштового відправлення наявні в матеріалах справи, які були направлені за зареєстрованою адресою проживання.

У відповідності до ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно копії Договору купівлі-продажу квартири від 16 вересня 2015 року, посвідченого Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу київської області Поліщук А.О. квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 (а. с. 12-13).

28 жовтня 2015 року між ТОВ «Білоцерківвода» та ОСОБА_1 було укладено договір № 305/209450-9 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (а. с. 7-10).

Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.

Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою КМУ від від 5 липня 2019 р. № 690.

Згідно із п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є у тому числі послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

Частиною першою статті 1 вказаного Закону - споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Пунктом 1.3 Порядку визначення виконавця жилового-комунальних послуг від 25 квітня 2005 року № 60, виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» здійсню господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення в м.Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 177 від 15 лютого 2018 року.

Частиною 1 ст. 19 Закону було передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч.1ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У відповідності до пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.37, 38, 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі договір не укладено, проте, з огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача (власника) законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг.

Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення ( а. с. 5-6), особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , відкритий на ОСОБА_1 . За вказаним особовим рахунком значиться заборгованість у розмірі 10901,56 грн., який відповідачем не спростовано.

Тому, суд вважає, що позов ТОВ «Білоцерківвода» в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення у розмірі 10901,56 грн. підлягає задоволенню, так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141-142, 265, 267-268, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за період з 01 червня 2021 року по 01 січня 2024 року у розмірі 10901,56 грн. - боргу за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», , місцезнаходження: вул.Сухоярська, 14, м.Біла Церква, Київська область.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко