Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №439/27/24

Провадження № 2/439/157/24

28 березня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив таке рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулася до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_1 , в яких просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року в розмірі 38 049 (тридцять вісім тисяч сорок дев`ять) гривень 15 копійок.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 23 січня 2020 року між ОСОБА_1 як боржником та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» як кредитором було укладено кредитний договір за номером: 491018887, відповідно до якого боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив власний підпис.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте відповідач, який зобов`язався повернути кредитні кошти, не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням.

Позивач мотивує, що взяті на себе зобов`язання за Договором відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 20 грудня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 38 049 (тридцять вісім тисяч сорок дев`ять) гривень 15 копійок, з яких: 23 932 (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять дві) гривні 73 копійки заборгованості за тілом кредиту, а також 14 116 (чотирнадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 42 копійки заборгованості за відсотками.

Позивач акцентує, що право грошової вимоги за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року за договором факторингу перейшло до позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Отже, саме позивач є належним стягувачем за вищевказаним кредитним договором.

Відтак, позивач із метою належного та повного виконання зобов`язання просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

08 січня 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника позивача: ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні. Водночас, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Хоча належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 23 січня 2020 року між ОСОБА_1 як боржником та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» як кредитором було укладено кредитний договір за номером: 491018887, відповідно до якого боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив власний підпис, що підтверджується наданою суду на дослідження копією відповідного кредитного договору, разом із долученими до нього додатками (а.с. 5-6).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 20 грудня 2021 року становить: 38 049 (тридцять вісім тисяч сорок дев`ять) гривень 15 копійок, з яких: 23 932 (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять дві) гривні 73 копійки заборгованості за тілом кредиту, а також 14 116 (чотирнадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 42 копійки заборгованості за відсотками (а.с. 31).

Право грошової вимоги за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», що підтверджується договором факторингу за № 4 від 20 грудня 2021 року; додатком за № 1 до договору факторингу від 20 грудня 2021 року (а.с. 7-12).

Мотиви суду.

За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається із доказів у справі, 23 січня 2020 року між ОСОБА_1 як боржником та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» як кредитором було укладено кредитний договір за номером: 491018887, відповідно до якого боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив власний підпис.

Разом із цим, кредитор: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» надав боржнику: ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором, у повному обсязі, що підтверджується рухом коштів по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 13-30). Проте боржник: ОСОБА_1 належним чином своє зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року в розмірі 38 049 (тридцять вісім тисяч сорок дев`ять) гривень 15 копійок.

У свою чергу, право грошової вимоги за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року, перейшло до позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», про що свідчать надані суду докази для дослідження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, які заявлені позивачем, щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 684 гривні 00 копійок (а.с. 1).

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача: ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви на рахунок позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Доказами у справі встановлено, що 02 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб» укладено договір про надання юридичних послуг за № 02/10-23. Предметом договору визначено, що виконавець надає замовнику послуги захисту прав та інтересів замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи, в якій замовних є учасником (а.с. 33-34).

Виконавцем: Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб» надано замовнику: Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» юридичні послуги з консультування та складення позовної заяви щодо досліджуваного цивільного провадження. Ціна наданих юридичних послуг складала: 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок (а.с. 35-36).

Дійсність понесення позивачем: Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» витрат на юридичні послуги у розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок підтверджується платіжною інструкцією за № 2131 від 05 грудня 2023 року (а.с. 38).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Разом із цим, суд наголошує, що поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац 2 підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстровий номер: 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Отже, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини 4 статті 137, частини 7 статті 139 та частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року (єдиний унікальний номер справи: 496/3134/19).

За таких обставин, оскільки позивачеві: Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» надано юридичні послуги, які полягали у наданні правової консультації, а також полягали у підготовці та складанні позовної заяви, особою, яка не є адвокатом, понесені витрати позивачем у цій частині у розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, не можуть бути визнані судом як судові витрати на професійну правничу допомогу. Отже, суд позбавлений можливості здійснити розподіл таких витрат позивача за рахунок відповідача.

На підставі статей 16, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором за номером: 491018887 від 23 січня 2020 року в розмірі 38 049 (тридцять вісім тисяч сорок дев`ять) гривень 15 копійок.

Заявлені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» щодо розподілу судових витрат, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

У задоволенні решти заявлених вимог, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складене 28 березня 2024 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», місцезнаходження: Київська область, місто Київ, вулиця Солом`янська, будинок 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Б.М. Петейчук