Справа № 571/2362/23
Провадження № 2/571/100/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Комзюк А.Ф, за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., представника позивача адвоката Ціпана О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі ТОВ «Українські фінансові операції») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким Андрієм Андрійовичем було відкрито виконавче провадження №67467935 з примусового виконання виконавчого напису №70605 виданого 28.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 22170,43 грн. на користь ТОВ «Українські фінансові операції». 01 грудня 2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена на виконання в Іноземне підприємство «Томашгородський каменедробильний завод». За період роботи ОСОБА_1 у вказаному підприємстві з його заробітної плати було стягнуто на користь відповідача 5602,93 грн..

Ознайомившись в АСВП з вказаним виконавчим написом нотаріуса та договором на підставі якого він вчинений, вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодних нотаріально посвідчених договорів з відповідачем та ТОВ «Українські фінансові операції» він не укладав. По договору, який не є нотаріально посвідченим, не міг бути вчинений виконавчий напис, оскільки в переліку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, станом на дату вчинення виконавчого напису, містилися лише нотаріально посвідчені договори.

Таким чином, у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», практику Верховного Суду, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 28.05.2021 р. та зареєстрований у реєстрі за №70605 про стягнення з ОСОБА_1 22170,43 грн. на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 5602,93 грн, як повернення стягнутого за виконавчим написом. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача адвокат Ціпан О.П. заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та доповнив, що вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підягають задоволенню. Більш того, відсутність відзиву, поєднане з клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, свідчить про те, що відповідач визнає позовні вимоги, лише вважає, що витрати на правову допомогу є завищеними. Разом з тим, з такими твердженнями відповідача він не погоджується, оскільки позивачем документально підтверджено такі витрати, розмір понесених витрат не є завищеним тому просив позов задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі, які складаються з витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, всього в сумі 7147,20 гривень.

Представник відповідача далі ТОВ «Українські фінансові операції» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. 19.01.2024 на електронну адресу суду надіслано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень є неспівміриним з огляду на те, що справа розглядається у спрощеному провадженні у зв`язку з малозначністю. Малозначність та типовість справи свідчить про те, що вона не є складною і не потребує виконання великого об`єму робіт від адвоката. Тому, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, правові позиції Верховного Суду, просили зменшити витрати на правничу допомогу по справі до 3000,00 гривень..

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

В силу вимог статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцьким Андрієм Андрійовичем, було відкрито 10.11.2021 виконавче провадження №67467935 з примусового виконання виконавчого напису №70605, виданого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість в сумі 22170,43 грн. (а.с.10-12).

01 грудня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно довідки про доходи виданої ІП «Томашгородський каменедробильний завод» №123 від 28 квітня 2022 року вбачається, що з охоронця ОСОБА_1 стягнуто із заробітної плати 5602,93 грн. на підставі постанови ВП №67467935 від 01.12.2021 р. (а.с.13).

Слід зазначити, що вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону, встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону).

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, визначено умови вчинення виконавчого напису. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно АСВП встановлено, що постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій передана на виконання до Іноземного підприємства «Томашгородський каменедробильний завод». Постанову винесено на підставі виконання виконавчого напису №70605 від 28.05.2021, стягнення заборгованості проводиться за Кредитним договором №312480 від 25.09.2018, який укладено між Товаристовом з обмеженою відповідальністю «Верона» та ОСОБА_1 , за період з 30.08.2020 року по 27.05.2021 року, заборгованість за тілом кредиту складає 3000,00 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 1653,00 гривень, заборгованість за нарахованою пенею складає 17117,43 гривень (а.с.10-12)..

Згідно акцепту (заява про прийняття пропозиції укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферти) №312480 від 25.09.2018 встановлено, що ОСОБА_1 скориставшись електронним підписом одноразового ідентифікатора позичальника 31632 отримав від ТОВ «ФК «Верона» позику в сумі 3000 гривень з терміном платежу 23.10.2018 (а.с.15-17).

Згідно АСВП вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за кредитним договором №312480 від 25.09.2018, укладеним з ТОВ «ФК «Верона», яке відступило право вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» на підставі договору факторингу №1-31/08-В від 31.08.2020 року.

При цьому, Договору про відступлення права вимоги, укладених між ТОВ «ФК «Верона» та ТОВ «Українські фінансові операції» №1-31/08-В від 31.08.2020 року, відповідачем суду також не надано.

Згідно оспорюваного виконавчого напису №70605 від 28.05.2021, запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції», на підставі договору факторингу №1-31/08-В від 31.08.2020, відступлено право вимоги за Кредитним договором №312480 від 25.09.2018, який укладено між Товаристовом з обмеженою відповідальністю «Верона» та ОСОБА_1 , заборгованість за тілом кредиту складає 3000,00 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 1653,00 гривень, заборгованість за нарахованою пенею складає 17117,43 гривень, з позивача стягнуто заборгованість у розмірі 22170,43 гривень за період з 30.08.2020 по 27.05.2021 (а.с.14).

Проте, на підставі чого стягнуто з позивача вказаний розмір заборгованості та те, що така заборгованість існувала та є безспірною, матеріали справи не містять.

За таких обставин суд вважає, що відповідач не надав приватному нотаріусу документів, які підтверджують безспірність стягуваної заборгованості.

Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен встановити сам факт існування та розмір безспірної заборгованості, а не лише формально перевірити поданий пакет документів.

Великою Палатою Верховного Суду у п.34 постанови від 15 січня 2020 року по справі № 305/2082/14-ц зазначено, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Судом встановлено, що зазначена у виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, оскільки позивач заперечує будь-яку заборгованість, стягнення якої проводиться в безспірному порядку.

Про наявність укладених договорів відступлення права вимоги позивач також не був обізнаний.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд дійшов висновку, що вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису здійснено всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у розмірі 7147,20 гривень, які складаються з витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 гривень та 5000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, які на преконання суду є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 24 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №70605, про стягнення з ОСОБА_1 22170 (двадцять дві тисячі сто сімдесят) гривень 43 копійки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 5602 (п`ять тисяч шістсот дві) гривні 93 копійки, як повернення стягнутого за виконавчим написом та судові витрати по справі у розмірі 7147 (сім тисяч сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», місцезнаходження: 03045, м.Київ, вул.Набережно-Корчуватська,27, .

Повне рішення складено 17.04.2024.

Суддя А.Ф.Комзюк