У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/292/24

16 квітня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.,

присяжних Купчак Н.М. та Мойсишина Б.В.

при секретарі судового засідання: Нагорняк Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі засідань Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за заявою Делятинського психоневрологічного інтернату, заінтересована особа: Делятинська селищна рада Надвірнянського району Івано-Франківської області про призначення опікуна над недієздатною особою,

за відсутності сторін .

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

Делятинський психоневрологічного інтернат звернувся в суд із заявою, заінтересована особа: Делятинська селищна рада Надвірнянського району Івано-Франківської області про призначення опікуна над недієздатною особою.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 01.08.2013 року рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області справа №348/614/13-ц ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатної.

21.12.2016 року на підставі путівки №2253 ОСОБА_1 була направлена на обслуговування та отримання соціальних послуг до Делятинського психоневрологічного інтернату.

Згідно Наказу №364 від 30.12.2016 року ОСОБА_1 поступила у Делятинський психоневрологічний інтернат та взята на повне державне забезпечення.

14.06.2023 року ОСОБА_3 , як в.о. директор Делятинського психоневрологічного інтернату звернувся до Виконавчого комітету Делятинської селищної ради із клопотанням про встановлення над громадянином опіки і призначення опікуна.

20.06.2023 року висновком Опікунської ради при виконавчому комітеті Делятинської селищної ради про доцільність призначення опікуна було встановлено, що ОСОБА_1 в даний час перебуває в інтернаті фактично без опікуна, оскільки попередній опікун помер. Інші особи, які виявили б бажання здійснювати опіку Опікунській раді не відомі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, з метою захисту її особистих немайнових та майнових прав, а також створення всіх необхідних умов для проживання та отримання належного догляду. Опікунська рада вважала за доцільне призначити Делятинський психоневрологічний інтернат в особі в.о. директора ОСОБА_3 опікуном недієздатної ОСОБА_1 .. Даний висновок був затверджений рішенням Виконавчого комітету Делятинської селищної ради №157 від 20.06.2023 року.

Недієздатна особа не має права вчиняти будь-який правочин. Всі правочини від її імені вчиняє опікун. Визнавши ОСОБА_1 недієздатною та не визначивши конкретно, який заклад буде здійснювати опікунство над ОСОБА_1 після смерті її опікуна, позбавляє її можливості захищати свої особисті немайнові та майнові права. В свою чергу, Делятинський психоневрологічний інтернат піклуючись про свою підопічну, немає законних підстав здійснювати будь-які дії для захисту прав та законних інтересів останньої, що у свою чергу ставить у беззахисне становище підопічну ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 , виконуючий обов`язків директора Делятинського психоневрологічного інтернату, змушений звернутися до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із заявою про призначення опікуна над недієздатною особою.

Судові засіданні по вказаній справі призначалися неодноразово, а саме 12.03.2024 року, 16.04.2024 року, проте представник заявника не з`явився в жодне із вищевказаних судових засідань, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що стверджується розпискою про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не подав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати в їх відсутності, не заперечили щодо задоволення заяви Делятинського психоневрологічного інтернату, про призначення опікуна над недієздатною особою .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2024 р. по даній справі відкрито окреме позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин - ч. 3ст.131 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, виходячи із зазначеного вище, позовна заява залишається судом без розгляду у разі сукупності певних умов, а саме належне повідомлення позивача про час та місце проведення судового розгляду; позивач повторно не з`явився у судове засідання; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При наявності сукупності зазначених умов, причини повторної неявки у судове засідання позивача, який належним чином був повідомлений про місце і час слухання справи, правового значення не мають.

Поважність причини неявки позивача враховується при першій неявці.

Зважаючи на вказані норми закону та їх роз`яснення слід вважати, що суд при першій неявці позивача позбавлений можливості розгляду справи за відсутності позивача (його представника) у судовому засіданні у випадку належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду та за відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутності, натомість взмозі відкласти розгляд справи. При повторній же неявці позивача (його представника) у випадку належного повідомлення про час та місце судового розгляду та за відсутності заяви про розгляд справи у відсутності позивача, суд позбавлений можливості розгляду справи, відкладення розгляду, незважаючи на причини неявки та зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Тобто, позовна заява при повторній неявці в судове засідання належним чином повідомленого позивача залишається без розгляду незалежно від причин його неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Слід відзначити, що позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення позивача за зустрічним позовом вдруге поспіль про судове засідання, його неявка у таке, відсутність у справі заяви про розгляд справи за відсутності позивача, у відповідності до ч.5 ст 223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, позбавляє суд можливості для проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити зустрічну позовну заяву без розгляду.

Наслідки, передбачені ч.5 ст.223 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Такий наслідок неявки позивача є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки, незалежно від того чи є можливість вирішити спір по суті.

Сама по собі неявка позивача може свідчити про втрату інтересу до вирішення справи. Вирішення спору у такому випадку є порушенням диспозитивності за відсутності клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої суд наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Висновки суду:

За даних обставин, враховуючи повторну неявку представника заявника в судове засідання, суд вважає, що заяву слід залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належно повідомленого заявника в судове засідання, звернувши увагу заявника на те, що згідно ч. 2 ч. 1 ст.257 ЦПК України , особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 257 ЦПК України ,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Делятинського психоневрологічного інтернату, заінтересована особа: Делятинська селищна рада Надвірнянського району Івано-Франківської області про призначення опікуна над недієздатною особою- залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солодовніков Р.С.

Присяжні Купчак Н.М.

Мойсишин Б.В.