Справа № 487/4175/23
Провадження № 2/487/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Недибалюк О.Г. звернулась до суду із позовом, яким просила розділити спільне майно подружжя ОСОБА_3 , визнавши за позивачкою право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що сторони з 27.08.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 14.06.2021 року позивачем за особисті кошти,згідно Договору купівлі-продажу майнових прав від №91/Б, було придбано спірну квартиру.

Після припинення шлюбних відносин, домовленості щодо подіду спільного майна сторонами досягнуто не було, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 17.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

15.10.2023 року представник позивача адвокат Недибалюк О.Г. подала до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на обставини, зазначені у первісному позові.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю в редакції від 04.10.2023 року.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, представник позивача надала заяву, за якою розгляд справи просила провести за її та позивача відсутності, позивні вимоги задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, у відповідності до ч. 8. ст. 43 ЦПК України надіслав на електронну пошту суду заяву, скріплену електронним цифровим підписом, відповідно до якої вказав, що позовні вимоги, з урахуванням зміни предмету позову визнає у повному обсязі. Розгляд справи просив провести за його відсутності

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2016 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.09.2023 року (справа № 487/4173/23) шлюб між сторонами було розірвано.

Під час перебування у шлюбі позивач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 91/Б від 14.06.2021 року, придбала нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виданої ТОВ "ПАРАДІЗ-ІНВЕСТ" за вих.14/06/2021-002 від 14.06.2021 року, ОСОБА_1 здійснила повний розрахунок за придбані у ТОВ "ПАРАДІЗ-ІНВЕСТ"майнові права на вище зазначену квартиру.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №526811 від 04.04.2024 року, заборони відчуження об`єкту нерухомого майна № 101, а саме квартири АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Майнові відносини, які складаються між подружжям урегульовано у нормах СК України.

У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя.

Положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Cтатус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:

1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

У зв`язку з викладеним у разі придбання майна, хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно було придбане.

Вказане узгоджується з правовим висновком висловленим у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6?846цс16.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що квартиру АДРЕСА_1 , позивачем було придбано за особисті кошти, що не заперечується відповідачем, який позов визнав в повному обсязі, вказана кваритира є особистою приватною власністю позивача, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.04.2024 року.

Суддя І.О. Притуляк