Справа №:755/5545/23
Провадження № 2/755/709/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Школяра А.В .

представника третьої особи УКРНОВІ - Поліщук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОВІ), ОСОБА_4 , про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та скасування рішення про реєстрацію торговельної марки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд:

1) припинити порушення прав інтелектуальної власності ОСОБА_3 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016» будь-якого використання (виробництва, зберігання, імпорту, експорту, пропонування до продажу, рекламування та продажу) знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою №гп202108667 від 13.04.2021 (свідоцтво № НОМЕР_1 ) для товарів і послуг, віднесених до 01, 02, 03, 04, 17 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг;

2) припинити порушення прав інтелектуальної власності ОСОБА_3 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД» будь-якого використання (виробництва, зберігання, імпорту, експорту, пропонування до продажу, рекламування та продажу) знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m202108667 від 13.04.2021 (свідоцтво № НОМЕР_1 ) для товарів і послуг, віднесених до 01, 02, 03, 04,17 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг;

3) скасувати рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 );

4) стягнути пропорційно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016» та Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД» на користь ОСОБА_3 , понесені судові витрати у розмірі 55 220,80 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва України № НОМЕР_2 від 10.05.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_3 (далі - позивач), та ОСОБА_4 набули права власності на торговельну марку «FUSION» для товарів і послуг, віднесених до 1, 4 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. Позивачу стало відомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016» (далі - відповідач-1, ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016») подало заявку на реєстрацію торговельної марки «pro fusion»: номер заявки m202108667 від 13.04.2021, яка на його думку, подібна до знаку для товарів і послуг позивача та використовує дане позначення на товарі, що реалізує на території України. Вказав, що відповідач-1 та відповідач-2 прямо пов`язані між собою, оскільки управляються одним і тим же директором - ОСОБА_5 , були засновані одними й тими ж особами - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розміщені та зареєстровані за однією й тією ж адресою та займаються подібною господарською діяльністю. Не погоджуючись з заявкою на реєстрацію торговельної марки «pro fusion» № m202108667 , позивачем було подано два заперечення проти її реєстрації до державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі - ДП «УКРНОІВІ»): від 22.11.2022 та від 03.02.2023. Перше заперечення було проігноровано ДП «УКРНОІВІ», на друге заперечення позивачем було отримано лист-відповідь від 03.03.2023 №Вих-1807/2023, в якому було зазначено, що ДП «УКРНОІВІ» 27.10.2022 було прийнято рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою № m202108667. 10.03.2023 у відповідь на адвокатський запит від 06.03.2023 ДП «УКРНОІВІ» було надано відповідь №Вих-2152/2023 від 10.03.2023 з копією рішення ДП «УКРНОІВІ» від 27.10.2022 №191077/3 М/22 за заявкою № m202108667. У вищезазначеному рішенні (от. 2 додатку 12), підписаному в.о. генерального директора ДП «УКРНОІВІ» зазначено, що відповідно до п. 3 ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» затверджено висновок кваліфікаційної експертизи №189888/ЗМ/22 від 26.10.2022 за заявкою на торговельну марку № m202108667, поданою відповідачем-1, згідно з ст. 10 цього Закону та зареєстровано дану торговельну марку для всіх зазначених у заявці товарів і послуг. Позивач вважає дане рішення про реєстрацію неправомірним, у зв`язку з тим, що торговельна марка «pro fusion» за заявкою № m202108667 не відповідала умовам надання правової охорони, оскільки вона подібна до ступеню змішування з торговельною маркою позивача «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 , що належить йому на праві співвласності, що було встановлено, зокрема, висновком експерта № 980/04/2023 за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 20.04.2023. Торговельна марка «pro fusion» за заявкою № m202108667 та торговельна марка «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 однаково стосуються товарів та послуг, віднесених до 1, 4 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. Таким чином, на його думку, засновники та директор відповідача-1 та відповідача-2 намагаються уникнути відповідальності за використання неналежної їм торговельної марки «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 , шляхом створення та реєстрації подібної торговельної марки «pro fusion» за заявкою № т202108667 для товарів і послуг тих же класів, і тим самим обійти рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08.08.2022 у справі №755/3412/22, яким, зокрема, заборонено відповідачу-2 будь-яке використання (виробництво, зберігання, пропонування до продажу, рекламування та продаж) будь-яких інших позначень, схожих до ступеню змішування із знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , що належить на праві співвласності позивачу. При цьому, підтвердженням того, що відповідач-2, як і відповідач-1, використовує торговельну марку «pro fusion» за заявкою №m202108667 є додаткові угоди №2 та №4 до контракту №112020 від 11.11.2020, укладеного між відповідачем-2 та іноземним суб`єктом господарювання (про імпорт на територію України відповідних товарів, віднесених до 1, 4 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг та маркованих позначенням «pro fusion» за заявкою №m202108667. У зазначених додаткових угодах вказано, зокрема, що відповідач-2 здійснює перейменування (ребрендинг) торговельної марки «FUSION» на «PROFUSION». Позивач пов`язує такий «вимушений» ребрендинг тим, що саме в цей час він дізнався про використання відповідачем-2 знаку для товарів і послуг №24132 та почав звертатися у державні органи щодо захисту своїх прав. Не маючи права на використання торговельної марки «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , відповідачі реалізують товари марковані подібним знаком «pro fusion» та отримують від цього дохід. Також відповідачі можуть здійснювати реалізацію під знаком « pro fusion » товарів неналежної якості, що може завдати репутаційних втрат для торговельної марки «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 . Мінімально змінивши позначення (вигляд) знаку для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 , відповідачі використовують репутацію та впізнаваність цієї торговельної марки для активного продажу власних товарів. З огляду на це, реєстрація «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 є порушенням прав інтелектуальної власності позивача, яке дозволить відповідачам і в подальшому здійснювати незаконну діяльність, а тому позивач вважає за необхідне звернутися з цим позовом з метою захисту своїх прав інтелектуальної власності.

Відповідно до бібліографічних даних заявки № m 202108667 на реєстрацію торговельної марки «pro fusion» ключовими словами даної торговельної марки є «pro fusion, pro, fusion», тобто подаючи дану заявку, заявник розумів, що «fusion» є складовою назви цієї торговельної марки, що буде сприйматися пересічним споживачем, як товар того ж самого виробника, що виробляє «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 . При цьому, обидві торговельні марки поширюються на товари 1, 4 класів за МКТП. 09.03.2023 позивач через свого представника звернувся до ТОВ «Експертно-дослідна служба України» для проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності. За результатами експертизи об`єктів інтелектуальної власності складено для подання до суду висновок експерта ОСОБА_9 №980/04/2023 від 20.04.2023 (далі - Висновок). За результатами проведення експертизи, експертом було надано відповіді на задані питання: 1) позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022), відносно всіх товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП, є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № 241321 від 10.05.2018; 2) позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг №m202108б67 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022) відносно товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП є таким, шо може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар.

Спір, який виник між сторонами, пов`язаний із необхідністю захисту прав інтелектуальної власності позивача на знак для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 . Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть бути зареєстровані як торговельні марки позначення, які на дату подання заявки або якщо заявлено пріоритет, то на дату пріоритету є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, асоціювати торговельними марками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Відповідач-1, з порушенням права інтелектуальної власності позивача, зареєстрував знак для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою №т202108667, який, як встановлено, зокрема, експертизою, є схожим до ступеню змішування зі знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №241321, схожим настільки, що їх можна сплутати. Також позначення «pro fusion» за заявкою №m202108667 є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар. При цьому, відповідач-2 використовує позначення «pro fusion» за заявкою №m20210866, всупереч рішенню Дніпровського районного суду міста Києва від 08.08.2022 у справі №755/3412/22, яким заборонено відповідачу-2 будь-яке використання (виробництво, зберігання, пропонування до продажу, рекламування та продаж) будь-яких позначень, схожих до ступеню змішування із знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №241321, що належить на праві співвласності позивачу. Таким чином, відповідачами було порушено права інтелектуальної власності ОСОБА_3 , як співвласника свідоцтва на знак для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 , гарантовані Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Відповідно до свідоцтва України № НОМЕР_2 від 10.05.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, позивач та ОСОБА_4 набули права власності на торговельну марку «FUSION» для товарів і послуг, віднесених до 1, 4 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. Отже, обсяг правової охорони торговельної марки «FUSION» поширюється на всі товари і послуги, віднесені до 1, 4 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. Відповідно до висновку експерта, позначення «pro fusion» за заявкою №m202108667, є схожим до ступеню змішування, настільки, що їх можна сплутати, зі знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №241321, а отже, позивач має право заборонити іншим особам використовувати позначення «pro fusion» за заявкою №m202108667. Окрім цього, як зазначено у висновку експерта, 02, 03 та 17 класи МКТП є кореспондуючими із 01 та 04 класами МКТП, тобто такими, що містять споріднені товари. При використанні тотожних або схожих позначень на споріднених товарах, у споживачів виникатиме стійка асоціація походження цих товарів з одного джерела. Таким чином, товари 02, 03 та 17 класів МКТП, для яких подано на реєстрацію позначення за заявкою № m202108667 та товари 01, 04 класів МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , є спорідненими.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги щодо встановлення відповідачам заборони будь-якого використання (виробництва, зберігання, імпорту, експорту, пропонування до продажу, рекламування та продажу) знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою №m202108667 від 13.04.2021 для товарів і послуг, віднесених до 01, 02, 03, 04,17 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, на думку позивача, є обґрунтованим та ефективним способом захисту прав інтелектуальної власності позивача, який відповідає положенням Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Рішення ДП «УКРНОІВІ» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки за заявкою № m202108667 суперечить п. З ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», яким передбачено, що не можуть бути зареєстровані як торговельні марки позначення, які на дату подання заявки або якщо заявлено пріоритет, то на дату пріоритету є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, асоціювати торговельними марками, зареєстрованими раніше чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Висновком експерта підтверджено, що позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022), відносно всіх товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП, є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № 241321 від 10.05.2018.

Позивач вважає, що семантична та фонетична подібність позначення «рго fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022) та знаку для товарів і послуг № 241321 від 10.05.2018 призводить до того, що пересічний споживач не відрізнятиме дані торговельні марки. Отже, на думку позивача, рішення ДП «УКРНОІВІ» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки за заявкою № m202108667 є незаконним в силу того, що позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108б67 не відповідало умовам надання правової охорони через схожість з уже зареєстрованою торговельною маркою. Таким чином, на думку позивача, обраний ним спосіб захисту порушеного цивільного права шляхом скасування рішення ДП «УКРНОІВІ» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки за заявкою № m202108б67 є ефективним способом захисту прав інтелектуальної власності позивача, що відповідає цивільному законодавству. Отже, на думку позивача, обрані ним способи захисту свого порушеного права інтелектуальної власності відповідають положенням цивільного законодавства та актуальній судовій практиці.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 03.05.2023 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОВІ), ОСОБА_4 , про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та скасування рішення про реєстрацію торговельної марки, за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, учасникам у справі роз`яснено їх право подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

02.06.2023 до суду від представника відповідачів ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016», ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» - Школяра А.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон) торговельна марка це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб». Виходячи з наведеного вище, вирізнення товарів і послуг одного виробника від аналогічних товарів і послуг іншого виробника є однією з основних функцій торговельної марки. Обсяг правової охорони визначається зображенням торговельної марки, а також переліком зареєстрованих товарів і послуг, що надані у свідоцтві України або за міжнародною реєстрацією. Згідно з п. 1.4 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг (далі - Правила) об`єктом правової охорони можуть бути такі знаки: словесні у вигляді слів або сполучень літер; зображувальні у вигляді графічних композицій будь-яких форм на площині; об`ємні у вигляді фігур або їх композицій у трьох вимірах; комбінації вищезазначених позначень. Словесні позначення можуть бути представлені як слова природної мови, вигадані слова або словосполучення, абревіатури слів, лозунги тощо. Вони можуть бути відтворені стандартними символами (шрифтом) або з використанням оригінального виду шрифту. Згідно з п. 4 ст. 5 Закону обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг. Відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_1 від 12.04.2023 за відповідачем-1 була зареєстрована торговельна марка з позначенням на 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 групи товарів визначених МКТП (індекси Ніццької класифікації). Згідно із заявкою про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні заявлене позначення є комбінованим словесно-графічним знаком. Графічною складовою позначення є графічна композиція складена із трьох поєднаних між собою чотирикутників з невеликим нахилом вправо. Словесною складовою знаку є виконане оригінальним шрифтом, з невеликим нахилом вправо слово PROFUSION. Словесна складова виконана таким чином, що літери PRO виконані декілька меншими та розташовані над графічною складовою, а літери FUSION виконані більшими та розташовані вправо від графічної складової знаку. На українську мову заявлене словесне позначення PROFUSION з англійської можливо перекласти, як надмірна розкіш. Транслітерацією літерами українського алфавіту заявлене словесне позначення PROFUSION пишеться та читається профйюжн. Тобто, торговельна марка PROFUSION має своє смислове значення, переклад на українську мову, пишеться та читається лише разом та вживається в англійській мові як одне слово. Відповідно до свідоцтва на торговельну марку №241321 від 10.05.2018 за позивачем та третьою особою ОСОБА_4 була зареєстрована торговельна марка з позначенням Fusion 01, 02, 03, 04 групи товарів визначених МКТП (індекси Ніццької класифікації). Згідно із заявкою про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні заявлене позначення є словесним, складається з одного словесного елемента «FUSION», виконаного заголовними літерами латинської абетки, курсивом, білим кольором на чорному прямокутному тлі. Словесний елемент перетинається тонкими горизонтальними літерами чорного кольору. В перекладі з англійської на українську мови слово «FUSION» має декілька значень, а саме: плавлення - melting, fusion; розплав - fusion; сплавляння - fusion, і такий переклад кардинально відрізняється від перекладу вказаного у висновку експерта наданого позивачем та безпідставне віднесення слова «FUSION» до терміну який може входити в назву стилів та напрямків у мистецтві. В перекладі з англійської на українську мови слово «PROFUSION» має декілька значень, а саме: багатство - wealth, riches, richness, mammon, fortune, profusion, достаток - abundance, wealth, plenty, sufficiency, exuberance, profusion, і такий переклад вказує на не відповідність висновків експерта визначених у висновку №980/04/2023 наданого позивачем про те, що слово «PROFUSION» є фантазійною, вигаданою лексичною одиницею. Відповідно до п. 4.3.2.6 Правил словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи. При встановлені схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість. Словесний елемент «PROFUSION» знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 складається з одного слова, дев`яти літер, восьми звуків та трьох складів. Словесний елемент «FUSION» знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 складається з одного слова, шести літер, п`яти звуків та двох складів. Тобто, порівнювальні словесні знаки для товарів та послуг не є тотожними за кількістю літер, звуків та складів і не можуть бути визнані ідентичними за довжиною, вимовлянням та звучанням тобто такі знаки для товарів та послуг не є тотожними за звуковими (фонетичними) ознаками.

Як зазначено у самому висновку експерта №980/04/2023 доданого на обґрунтування позовних вимог самим позивачем знаки для товарів і послуг «PROFUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 та FUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 є різними за шрифтом, графічним відтворенням (написанням) з урахуванням характеру букв, розташуванням літер по відношенню одна до одної, а тому не є тотожними або схожими за графічними ознаками. Смислове (семантичне) значення було розкрито вище і вказує на те, що знаки для товарів і послуг «PROFUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 та «FUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 є різними за смисловим (семантичним) значенням через не подібність закладених у позначення торговельну марку понять, ідей. Однорідність або спорідненість товарів: згідно з п. 4.3.2.5 Правил при встановлені однорідності товарів або товарів і послуг визначається принципова імовірність виникнення у споживача враження про належність їх одній особі, що виготовляє товар або надає послуги. При використанні чи неодноразовому знайомстві з тим чи іншим товаром споживач мимоволі переносить своє відношення до товару з певною торговельною маркою, у результаті чого остання починає асоціюватися з визначеними властивостями і якістю. При цьому торговельна марка виконує роль засобу, що приваблює споживача, і може розглядатися як елемент, що інформує споживача про наявність у придбаному товарі тих чи інших характерних властивостей, що задовольняють його потреби і смак. У зв`язку з не тотожністю та не схожістю звуковими (фонетичними), графічними (візуальними) та смисловими (семантичними) ознаками знаків для товарів і послуг «PROFUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 та «FUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 товари за індексом міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та перелік товарів і послуг, що є невід`ємними додатками до таких свідоцтв не є однорідними товарами/послугами або ж спорідненими.

Окремо зазначив, що здійснюючи порівняльний аналіз товарів 07, 11, 12, 17 класу МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг «PROFUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , з товарами 01, 02, 03, 04 класів МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг FUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 встановлено, що вони відносяться до різних родових та видових-груп, виготовлені з різних матеріалів за принципово різними технологіями, мають різні технічні характеристики та призначення, і у більшості випадків мають різне коло споживачів та канали збуту.

Крім цього, рішення суду на яке посилається позивач як таке, що встановило незаконність використання торгової марки «FUSION» (свідоцтво на знак для товарів та послуг №241321) підтвердило лише порушення процедури укладання ліцензійного договору з позивачем в якому зазначено, що усна домовленість у використанні торгової марки не є безумовним правом на її використання, а тому такій дозвіл повинен бути оформлений письмово.

09.06.2023 до суду від позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, у якій не погоджуючись з викладеним у відзиві, вважав за необхідне звернути увагу суду на наступне та вказав, що в абзацах 6, 7 ст. 3 відзиву вказано, що словесне позначення PROFUSION з англійської можна перекласти як надмірна розкіш, а також те, що торговельна марка PROFUSION має своє смислове значення, переклад на українську мову, пишеться та читається лише разом та вживається в англійській мові як одне слово. Однак, у позначенні profusion частки «pro» та «fusion» мають різний розмір та різний колір. Для пересічного споживача дане позначення не сприйматиметься як одне слово, адже графічно частки «pro» та «fusion» відділені, про що зазначено і в описі, долученої відповідачами до відзиву, заяви на реєстрацію цієї торговельної марки. При цьому частина «fusion» навмисно виділена темнішим кольором, має більший розмір та товщину для того, щоб пересічний споживач перш за все міг побачити саме слово «fusion». Оскільки графічно це позначення не зображено як одне слово, пересічний споживач малоймовірно перекладатиме слово «profusion» в цілому, тим більше дане слово є рідковживаним на відміну від слова «fusion», значення слова «profusion» знає дуже малий відсоток людей. В даному випадку слушним є твердження, викладене у висновку експерта ОСОБА_9 №980/04/2023 від 20.04.2023 про те, що перша частина «pro» позначення асоціюватиметься у пересічного українського споживача із аналогом українського префіксу про. Також частка «pro» може сприйматись споживачем як скорочення від англійського professional - професійний, професіонал. Застосування у такому значенні частки «pro» у складі позначень, є поширеною практикою для позначення товару/послуги з більш професіональними характеристиками, або новими модифікаціями. Окрім цього, як зазначає експерт, семантичному сприйняттю зазначених позначенню та торговельної марки буде сприяти їх фонетична схожість, обумовлена входженням торговельної марки до складу позначення. Іншими словами, споживач однозначно буде усвідомлювати семантику торговельної марки та позначення, що досліджуються, і таке усвідомлення буде ґрунтуватись на зрозумілому споживачеві значенні лексичної одиниці «FUSION». Експертом було заключено, що позначення profusion та торговельна марка fusion за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , є семантично схожими, через подібність закладених у позначення та торговельну марку понять, ідей.

У передостанньому абзаці на ст. 4 відзиву зазначено, що порівнювальні словесні знаки для товарів і послуг не є тотожними за кількістю літер, звуків та складів і не можуть бути визнані ідентичним за довжиною, вимовлянням та звучанням, тобто такі знаки не є тотожними за звуковими (фонетичним) ознаками. З даним твердження неможливо погодитися, адже слава «profusion» та «fusion» мають спільну частину «fusion», при цьому кількість букв, звуків та складів сама по собі не може вказувати на фонетичну подібність чи неподібність. Експертом було проаналізовано саме фонетичну транскрипцію даних слів. Зазначив, що із фонетичного аналізу торговельної марки за свідоцтвом України № НОМЕР_2 та позначення за свідоцтвом № НОМЕР_1 цілком очевидно, що спостерігається тотожність звучання зазначеної торговельної марки з середніми та кінцевими частинами позначення за свідоцтвом № НОМЕР_1 - входження зареєстрованої торговельної марки у позначення. Тобто, порівнювані позначення та торговельна марка мають у своєму складі однакові словесні морфеми [ф`ю] [жн] / [ф`ю] [жен] і, таким чином, є схожими за звучанням. Отже, враховуючи викладене вище, вважає, що позначення за свідоцтвом № НОМЕР_1 та знак для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_2 є схожими за звуковими (фонетичними) ознаками.

У абзаці 5 ст. 5 відзиву вказано, що здійснюючи порівняльний аналіз товарів 07, 11,12, 17 класу МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом № НОМЕР_1 , з товарами 01, 04 класів МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом № НОМЕР_2 , встановлено, що вони відносяться до різних родових та видових груп, виготовлені з різних матеріалів за принципово різними технологіями, мають різні технічні характеристики та призначення, і у більшості випадків мають різне коло споживачів та каналів збуту. Однак, як зазначено експертом, відповідно до п.11.2.4 Методичних рекомендацій [4] «11.2.4. Під час визначення меж пошуків може використовуватись такий приблизний перелік кореспондуючих класів, які містять споріднені товари: 1-2,3,5,17,19; 3 -1,2,5,21; 17-1,2,6,19; 2-1,3,17». Товари 02, 03 та 17 класів МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом № НОМЕР_1 є спорідненими із товарами 01, 04 класів МКТП, зареєстрованих за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , оскільки відносяться до одного і того ж роду і виду, тобто є такими, в яких відображаються загальні та суттєві ознаки. Товари 01, 04,02, 03 та 17 класів МКТП пов`язані між собою в такій специфічній формі, що використання схожих позначення та знака може викликати в певному секторі споживачів їх змішування щодо виробників. Отже, 02, 03 та 17 класи МКТП є кореспондуючими із 01 та 04 класами МКТП, тобто такими, що містять споріднені товари. При використанні тотожних або схожих позначень на споріднених товарах, у споживачів виникатиме стійка асоціація походження цих товарів з одного джерела. Таким чином, товари 02, 03 та 17 класів МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом № НОМЕР_1 , та товари 01, 04 класів МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , є спорідненими. При цьому, про 07, 11 та 12 класи МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом № НОМЕР_1 , позивачем у прохальній частині позовної заяви та в самому тексті заяви не зазначалось.

Не маючи права на використання торговельної марки «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , відповідачі реалізують товари марковані подібним зареєстрованим ними знаком «pro fusion» та отримують від цього дохід. Також, відповідачі можуть здійснювати реалізацію під знаком «pro fusion» товарів неналежної якості, що може завдати репутаційних втрат для торговельної марки «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 . Мінімально змінивши позначення (вигляд) знаку для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 , відповідачі використовують репутацію та впізнаваність цієї торговельної марки для активного продажу власних товарів. З огляду на це, реєстрація «pro fusion» за свідоцтвом № НОМЕР_1 є ні що іншим, як порушенням прав інтелектуальної власності позивача, яке дозволить відповідачам і в подальшому здійснювати незаконну діяльність.

Цього ж дня, до суду Державною організацією «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) було подано пояснення на позовну заяву, у яких зазначено, що УКРНОІВІ заперечує проти пред`явлених позовних вимог, вважає твердження позивача необґрунтованими. Зазначено суду, що станом на 13.04.2021 - дату подання заявки № m 202108667 на позначення «profusion», діяла редакція Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 14.10.2020 № 3689-ХІІ (далі- Закон № 3689-ХІІ). Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 3689-ХІІ особа, яка бажає одержати свідоцтво, подає до Національного органу інтелектуальної власності (НОІВ) заявку. На час подання заявки № m202108667 на спірну торговельну марку 13.04.2021 функції НОІВ виконувало Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - Укрпатент). Частиною першою статті 10 Закону № 3689-ХІІ зазначено, що експертиза заявки складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться НОІВ відповідно до цього Закону та Правил. Під час кваліфікаційної експертизи здійснюються перевірка відповідності заявленого позначення умовам надання правової охорони, визначеним цим Законом, та розгляд заперечень, поданих відповідно до пункту 8 цієї статті. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 3689-ХІІ кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, чи торговельної марки за міжнародною реєстрацією відображаються в обґрунтованому висновку експертизи, що набирає чинності з дня затвердження його НОІВ. На підставі такого висновку за заявкою НОІВ приймає рішення про реєстрацію торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг або про відмову в реєстрації торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг, або про реєстрацію торговельної марки щодо частини зазначених у заявці товарів і послуг та відмову в реєстрації торговельної марки для іншої частини зазначених у заявці товарів і послуг. Рішення НОІВ за заявкою надсилається заявнику. На підставі рішення про реєстрацію торговельної марки та за наявності документа про сплату державного мита за видачу свідоцтва і збору за публікацію про видачу свідоцтва здійснюється публікація в Бюлетені відомостей про видачу свідоцтва, визначених в установленому порядку. Зазначені мито та збір сплачуються після надходження до заявника рішення про реєстрацію торговельної марки (стаття 12 Закону № 3689-ХІІ). Одночасно з публікацією відомостей про видачу свідоцтва НОІВ здійснює державну реєстрацію торговельної марки, для чого вносить до Реєстру відповідні відомості (стаття 13 Закону № 3689-ХІІ).

13.04.2021 ТОВ «Ніка-Трейд» (відповідач-2) подано заявку № m 202108667 на позначення «profusion» з метою отримання свідоцтва України на торговельну марку для товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП. Відповідно до пункту 5 статті 10 Закону № 3689-ХІІ передбачено, що заявник може вносити до заявки зміни, пов`язані зі зміною особи заявника, за умови згоди зазначених у заявці інших заявників. Такі зміни може за згодою всіх заявників вносити також особа, яка бажає стати заявником. Ці виправлення та зміни враховуються, якщо вони одержані НОІВ не пізніше одержання ним документа про сплату державного мита за видачу свідоцтва. Як вбачається з матеріалів заявки № m 202108667, заявником 03.12.2021 подано до Укрпатенту договір про передачу права на отримання свідоцтва України на знак для товарів і послуг за заявкою № ш 202108667 від 13.04.2021 укладеною між ТОВ «Ніка-Трейд» (заявник) та ТОВ «Автолайф 2016» (правонаступник), відповідно до якого до правонаступника переходить право на отримання свідоцтва України на знак за заявкою № m 202108667 від 13.04.2021. 30.03.2022 Укрпатент листом від 30.03.2022 № 63142/3M/22 повідомив представника заявника ОСОБА_10 , що вище зазначений договір було враховано та заявником за заявкою № m 202108667 від 13.04.2021 вважається: TОB «Автолайф 2016». Експертиза заявки № m 202108667 на вище зазначене позначення проводилась Укрпатентом відповідно до Закону № 3689-ХІІ та встановлених на його основі Правил розгляду заявки. При проведенні кваліфікаційної експертизи заявки № m202108667 заявлене позначення «profusion» перевірялись на відповідність умовам надання правової охорони встановленими статтею 5 Закону № 3689-ХІІ, а також чи не поширюються на нього підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені в статтею 6 Закону № 3689-ХІІ. При проведенні експертизи вище зазначеної заявки заявлене позначення перевірялось на відповідність умовам надання правової охорони, визначеним Законом № 3689-ХІІ, а саме на відповідність пунктам 2-3 статті 6 Закону № 3689-ХІІ. Частиною третьої статті 10 Закону № 3689-ХІІ передбачено, що кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, торговельної марки за міжнародною реєстрацією відображаються в обґрунтованому висновку експертизи, що набирає чинності з дня затвердження його НОІВ. Саме таким чином, відповідно до встановленої процедури розгляду заявок, на підставі висновку від 26.10.2022 № 189888/ЗМ/22 про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи 27.10.2022, Укрпатентом прийнято рішення № 191077/ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки «profusion» за заявкою №т 202108667 відносно заявленого переліку товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП та видано свідоцтво України № НОМЕР_3 на торговельну марку.

Правовими приписами пункту 8 статті 10 Закону № 3689-ХІІ передбачено право будь-якої особи протягом трьох місяців від дати публікації в Бюлетені відповідно до пункту 10 цієї статті відомостей про заявку подати до НОІВ мотивоване заперечення проти заявки щодо невідповідності наведеного в ній позначення умовам надання правової охорони, встановленим цим Законом. 25.11.2022 та 06.02.2023 від позивача УКРНОІВІ були отримані заперечення проти реєстрації торговельної марки за заявкою № m 202108667. У запереченнях позивач зазначає, що заявлена на реєстрацію торговельна марка є схожою настільки, що її можна сплутати, зокрема, асоціювати з раніше зареєстрованою торговельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , яка зареєстрована на ім`я позивача та просив відмови в реєстрації торговельної марки за заявкою № m 202108667. Відносно вищезгаданого заперечення від 06.02.2023, то листом УКРНОІВІ від 03.03.2023 №Вих-1807/2023 повідомлено позивача, що заперечення проти реєстрації торговельної марки за заявкою № m 202108667 надійшло до УКРНОІВІ не у встановлений Законом № 3689-ХІІ термін, тому мотивоване заперечення проти реєстрації торговельної марки за заявкою № m 202108667 не може бути прийнято до розгляду.

Відповідно до пункту першого статті 15 Закону № 3689-ХІІ передбачено, що заявник може оскаржити рішення НОІВ за заявкою у судовому порядку або до Апеляційної палати протягом двох місяців від дати одержання рішення НОІВ чи копій матеріалів, затребуваних відповідно до пункту 3 статті 10 цього Закону. Для власника міжнародної реєстрації зазначений строк становить три місяці від дати надсилання НОІВ до Міжнародного бюро ВОІВ заяви про відмову в наданні правової охорони торговельній марці за міжнародною реєстрацією в Україні для всіх зазначених товарів і послуг або про надання правової охорони торговельній марці щодо частини зазначених товарів і послуг. Як вбачається з позовної заяви, однією з позовних вимог позивача є: скасувати рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності від 27.10.2022 № 191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою №т 202108667 (свідоцтво №331430). УКРНОІВІ, вважає, що зазначена позовна вимога є неефективним способом захисту порушеного права, оскільки задоволення вимоги про скасування рішення Укрпатенту від 27.10.2022 № 191077/ЗМ/22 про державну реєстрацію торговельної марки за заявкою №ш 202108667 не може призвести до захисту порушеного права позивача (у разі його наявності), так як на підставі зазначеного рішення про реєстрацію торговельної марки Укрпатентом 12.04.2023 здійснено публікацію в Бюлетені № 15/2023 відомостей про видачу свідоцтва України № НОМЕР_1 на торговельну марку «profusion», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Автолайф 2016», та одночасно з публікацією таких відомостей здійснено державну реєстрацію торговельної марки в Державному реєстрі свідоцтв України на торговельні марки в порядку, передбаченому статтями 12, 13, 14 та 15 Закону № 3689-ХІІ. Отже, оскарження рішення Укрпатенту від 27.10.2022 № 191077/ЗМ/22 про державну реєстрацію торговельної марки за заявкою № m202108667 позивачем, як особою, яка подала заперечення відповідно до пункту 8 статті 10 Закону № 3689-ХІІ, не передбачено правовими нормами Закону № 3689-ХІІ.

УКРНОІВІ звертає увагу, що статтею 19 Закону № 3689-ХІІ визначено підстави визнання свідоцтва на торговельну марку недійсним, а саме: свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення торговельної марки та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Отже, скасування рішення Укрпатенту від 27.10.2022 № 191077/ЗМ/22 про державну реєстрацію торговельної марки «profusion», за заявкою № m 202108667 відносно заявленого переліку товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП є неефективним способом захисту порушених прав, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Таким чином, позовні вимоги позивача не можуть вважатися обґрунтованими та підлягають відхиленню судом.

06.07.2023 до суду представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 було подано відповідь на пояснення третьої особи, в якій останній зазначив, що твердження третьої особи про те, що оскарження рішення Укрпатенту від 27.10.2022 №191077/3M/22 про державну реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202108667 позивачем, як особою, яка подала заперечення відповідно до пункту 8 статті 10 Закону №3689-XII, не передбачено правовими нормами Закону №3689-XII, прямо суперечить тому, що безпосередньо сама третя особа зазначає в п. 2.3 своїх пояснень на ст. 6., про те що заперечення позивача від 25.11.2022 та 06.02.2023 були подані не в установлений законом термін (три місяці), а тому не могли бути прийняті до розгляду. Отже, позивач не є особою, яка подала заперечення відповідно до пункту 8 статті 10 Закону №3689-XII. У своїх поясненнях щодо вимоги позивача про скасування рішення про реєстрацію знаку для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1 третя особа зазначає, що позивачем було обрано неефективний спосіб захисту порушених прав, що є самостійною підставою для відмови в позові та не може призвести до захисту порушеного права позивача. При цьому, в тексті пояснень третьою особою не наведено жодного аргументу, чому, на їх думку, обраний спосіб захисту є неефективним, а зазначені третьою особою рішення Великої Палати Верховного Суду містять узагальнені правові позиції щодо обрання належного способу захисту. На думку позивача, рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (правонаступник - третя особа) від 27.10.2022 №191077/ ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202108667 є незаконним в силу того, що позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 не відповідало умовам надання правової охорони через схожість з уже зареєстрованою торговельною маркою. Таким чином, обраний спосіб захисту порушеного цивільного права шляхом скасування рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (правонаступник - третя особа) від 27.10.2022 №191077/ ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202108667 є ефективним способом захисту прав інтелектуальної власності позивача, що відповідає цивільному законодавству.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2023 зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОВІ), ОСОБА_4 , про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та скасування рішення про реєстрацію торговельної марки, до перегляду судового рішення у цивільній справі № 755/3412/22 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Трейд», третя особа: ОСОБА_4 , про захист прав на знак для товарів і послуг, у касаційному порядку Верховним Судом.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Панченком М.В., задоволено та скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2023, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

01.11.2023 з Київського апеляційного суду до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріли даної цивільної справи.

05.12.2023 до суду представником відповідачів ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016», ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» - Школярем А.В. було подано додаткові пояснення, у яких останній зазначив, що ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї додатками було з`ясовано, що в більшій частині обґрунтувань позовних вимог позивача є фактичні дані, встановлені Дніпровським районним судом м. Києва в іншій справі №755/3412/22, рішення у якій оскаржувалось в Верховному суді - Касаційному цивільному суді. 08.11.2023 постановою Верховного суду - Касаційного цивільного суду касаційну скаргу у справі №755/3412/22 було задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду скасовано з мотивів порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення. У своїх висновках Верховний суд - Касаційний цивільний суд наголосив на правомірність використання ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» торгової марки «fusion» одним з співвласників якої є позивач, у зв`язку з наявністю ліцензійного договору на використання такої торгової марки у Товариства, укладеного з іншим співвласником такої торгової марки. Крім цього, в рамках цивільної справи № 755/3412/22 за замовленням ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» була проведена експертиза. Відповідно до висновку судового експерта № 15118 від 05.10.2022 останній прийшов до однозначного висновку, що знаки для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_5 та за свідоцтвом України № НОМЕР_6 , власником яких є ОСОБА_7 і які використовуються ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» за ліцензійним договором, не є тотожними, або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , співвласником якого є ОСОБА_3 . За таких умов можна прийти з посеред іншого до висновку, що і знак для товарів і послуг «profusion» не є тотожним, або ж схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг «fusion» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , співвласником якого є ОСОБА_3 .

06.12.2023 від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про долучення доказів.

11.12.2023 до суду представником відповідачів ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016», ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» - Школярем А.В. було подано додаткові пояснення.

Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2024 закінчено підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, з підстав заявлених у ньому та просив його повністю задовольнити. Пояснив суду, що ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» у 2018 році уклало з ОСОБА_4 договір про використання торгової марки «FUSION», що не заперечується сторонами і підтверджується матеріалами справи. Відповідачі наприкінці 2021 року розуміючи, що строк дії ліцензійного договору закінчується, а ОСОБА_3 не дасть згоди на його пролонгацію, реєструють торгівельну марку «PROFUSION». В подальшому ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» передало право на торгівельну марку ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016». Зазначені фірми є взаємопов`язаними, оскільки мають одних засновників. Згідно висновку експерта назви торгівельних марок є схожими, а класи - тотожними. Не може бути зареєстрована торгівельна марка, яка є схожою або подібною до торгівельної марки, що вже зареєстрована. Вказав, що позивач двічі подавав заперечення щодо реєстрації торгівельної марки, однак торгівельна марка все ж була зареєстрована.

Представник відповідачів ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016», ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» - Школяр А.В. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у заявах по суті справи. Додатково вказав суду, що ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» правомірно використовувала торгівельну марку «FUSION» на підставі ліцензійного договору. В частині доводів, що стосується торгівельної марки «PROFUSION» пояснив суду, що обрана назва торгівельної марки є бажанням засновників товариств. Відповідачами не проводився ребрендинг. Використання позначень торгівельної марки було погоджено у відповідних класах для використання товарів та послуг, про що видано відповідне свідоцтво. Класи, у яких погоджено використання торгівельних марок позивача та відповідачів, є частково подібними, однак не є тотожними та однорідними.

Представник третьої особи ДП «УКРНОІВІ» - Поліщук Н.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у поясненнях. Додатково зазначила, що однією з вимог позивача є скасування рішення, яке стало підставою для видачі свідоцтва. Вказала, що позивачем дійсно було подано 2 заперечення, проте оскільки вони надійшли після проведення експертизи та прийняття рішення про реєстрацію, їх не було взято до уваги. Зазначила, що скасування рішення не буде підставою для скасування свідоцтва, що чітко передбачено Законом, відтак позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, беручи до уваги доводи представників сторін, зважаючи на встановлені факти під час розгляду даного спору, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з частинами першою та другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон), главами 35, 44, 75 ЦК України.

Відповідно до статті 21 Закону, захист прав на торговельну марку здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом вказав про те, що рішення про реєстрацію відповідачами торговельної марки є неправомірним, у зв`язку з тим, що торговельна марка «pro fusion» за заявкою № m202108667 не відповідала умовам надання правової охорони, оскільки вона подібна до ступеню змішування з торговельною маркою позивача «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 , що належить йому на праві співвласності. Відповідно до бібліографічних даних заявки № m 202108667 на реєстрацію торговельної марки «pro fusion» ключовими словами даної торговельної марки є «pro fusion, pro, fusion», тобто подаючи дану заявку, заявник розумів, що «fusion» є складовою назви цієї торговельної марки, що буде сприйматися пересічним споживачем, як товар того ж самого виробника, що виробляє «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 . При цьому, обидві торговельні марки поширюються на товари 1, 4 класів за МКТП. Відповідно до висновку експерта, позначення «pro fusion» за заявкою №m202108667, є схожим до ступеню змішування, настільки, що їх можна сплутати, зі знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №241321, а отже, позивач має право заборонити іншим особам використовувати позначення «pro fusion» за заявкою №m202108667

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 241321 від 10.05.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України набули права власності на торговельну марку «FUSION» для товарів і послуг, віднесених до 1, 4 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг.

ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016» 13.04.2021 подало заявку №m202108667 на реєстрацію торговельної марки «PROFUSION» для товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 ГК України, ч. 1 ст. 494 ЦК України).

За результатами розгляду заявки № m202108667 ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016» 27.10.2022 ДП «УКРПАТЕНТ» було прийнято рішення про реєстрацію торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів та послуг.

Спір, який виник у між сторонами, пов`язаний із необхідністю захисту, на думку позивача, його прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 241321 від 10.05.2018 «FUSION».

У силу приписів статті 20 названого Закону будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до приписів статті 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Як унормовано приписами статті 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

Мета торговельної марки полягає у вирізненні товарів і послуг одних осіб від товарів і послуг інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно зі статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883 (яка набула чинності для України з 25.12.1991), країни Союзу зобов`язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним.

Стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори України» встановлює, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частина перша статті 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлює, що охорона прав на добре відому торговельну марку здійснюється згідно із статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності та цим Законом на підставі визнання торговельної марки добре відомою Апеляційною палатою або судом. Торговельна марка може бути визнана добре відомою незалежно від реєстрації її в Україні.

Стаття 1 Спільних рекомендацій відносно положень про охорону загальновідомих знаків, прийнятих Асамблеєю Паризького союзу з охорони промислової власності та Генеральною Асамблеєю Всесвітньої організації інтелектуальної власності (ВОІВ) на тридцять четвертій серії засідань Асамблей держав-членів ВОІВ 20-29.09.1999 визначає «компетентний орган» як адміністративний, судовий, або напівсудовий орган держави-члена, який має компетенцію робити висновки чи є будь-який знак загальновідомим, чи забезпечувати охорону загальновідомих знаків.

Оскільки, на думку позивача, для з`ясування спірних питань необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити такі обставини неможливо, останнім було подано до суду висновок експерта від 20.04.2023 №980/04/2023, складений судовим експертом Експертно-дослідної служби України Петренко С.А. за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

За змістом ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Так, на вирішення експертизи об`єктів інтелектуальної власності було поставлено такі питання:

1.Чи є позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022) схожим зі знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № 241321 від 10 травня 2018 року настільки, що його можна сплутати?

2.Чи є позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022) таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар?

За результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності судовий експерт ОСОБА_9 дійшов таких висновків:

1.Позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022), відносно всіх товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП, є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № 241321 від 10 травня 2018 року.

2.Позначення «pro fusion» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022) відносно товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

Оцінюючи висновок експерта від 20.04.2023 №980/04/2023, складений судовим експертом Експертно-дослідної служби України Петренко С.А. за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності суд зазначає таке.

З висновку вбачається, що експертом при дослідженні питання схожості спірного позначення настільки, що його можна сплутати з торговельними марками позивача, визначались зокрема обставини щодо: спорідненості товарів і послуг, а саме встановлено, що позначення «pro fusion» за заявкою на знак для товарів і послуг № m202108667 подано на реєстрацію в якості знака для товарів і послуг для товарів, які є такими самими та спорідненими з товарами, для яких зареєстровано торговельні марки «FUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 .

Так, експерт також досліджував ступінь схожості порівнюваних позначень, а саме питання щодо: фонетичної схожості: встановлено, що порівнювані позначення та торговельна марка мають у своєму складі однакові словесні морфеми [ф`ю] [жн] / [ф`ю] [жен] і таким чином, є схожими за звучанням. Отже, позначення «pro fusion» за заявкою № m202108667 та знак для товарів та послуг «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 є схожими за звуковими (фонетичними) ознаками; щодо семантичної схожості: встановлено, що позначення «pro fusion» за заявкою № m202108667 та торговельна марка «FUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , є семантично схожими, через подібність закладених у позначення та торговельну марку понять, ідей; щодо графічної схожості: встановлено, що позначення «pro fusion» за заявкою № m202108667 та знак для товарів та послуг «FUSION» за свідоцтвом № НОМЕР_2 не є тотожними або схожими за графічними ознаками.

Досліджуючи питання однорідності або спорідненості товарів, для яких подано на реєстрацію позначення та зареєстровано торговельну марку, що досліджується встановлено, що здійснюючи порівняльний аналіз товарів 01, 04 класів Міжнародної класифікації товарі і послуг для реєстрації знаків, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 241321 та товари 01, 02, 03, 04, 17 класу, для яких подано на реєстрацію позначення за заявкою № m202108667 встановлено, що вони відносять до однакових родових та видових груп, виготовлені з однакових матеріалів за однаковими технологіями, мають однакові технічні характеристики та призначення, і у більшості випадків мають однакове коло споживачів та канали збуту. Так, товари 01, 04 класів МКТП торговельної марки за свідоцтвом України № 241321, та товари 01, 04 класу, для яких подано на реєстрацію позначення за заявкою № m202108667 є однорідними; товари 02, 03, 17 класів МКТП, для яких подано на реєстрацію позначення «pro fusion» за заявкою № m 202108667 та товари 01, 04 класів МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг «FUSION» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 є спорідненими.

Оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності.

Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

Так, відповідно до Закону України «Про приєднання України до Ніццької угоди про Міжнародну класифікацію товарів і послуг для реєстрації знаків» від 01.06.2000, Україна приєдналася до Ніццької угоди про Міжнародну класифікацію товарів і послуг для реєстрації знаків, прийнятої 15.06.1957 та зміненої 28.09.1979.

Відповідно до згаданої Угоди, кожна країна, що бере участь у ній, повинна застосовувати МКТП як основну або додаткову класифікацію для реєстрації знаків і вказувати у своїх офіційних документах і публікаціях, що стосуються реєстрації знаків, номери класів МКТП, до яких належать товари чи послуги, для яких реєструється знак. Використання МКТП обов`язкове не тільки для національної реєстрації знаків у країнах-учасницях Ніццької угоди, а й для міжнародної реєстрації знаків, що здійснюється Міжнародним бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності (ВОІВ) відповідно до Протоколу до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків, а також Африканською організацією інтелектуальної власності (OAPI), Африканською регіональною організацією інтелектуальної власності (ARIPO), Відомством Бенілюксу з інтелектуальної власності (BOIP) і Відомством Європейського Союзу з питань інтелектуальної власності (EUIPO).

Отже, перелік товарів і послуг, для яких заявляється торговельна марка, розподіляється на відповідні класи Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (Ніццька класифікація). В даному випадку, за заявкою №m202108667 про реєстрацію торговельної марки «PROFUSION» подано для товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП. Позивач же є співвласником свідоцтва на знак для товарів і послуг № 241321 від 10.05.2018, на торговельну марку «FUSION» для товарів і послуг, віднесених до 01, 04 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг.

Відповідно до переліку товарів та послуг до Класу 1 відноситься: Хімікати, призначені для використання в промисловості, науці та фотографії, а також у сільському господарстві, плодівництві та лісівництві; штучні смоли необроблені, пластмаси необроблені; суміші для гасіння вогню та для запобігання займанню; препарати для термообробляння і паяння металів; речовини для дублення шкур тварин; клеючі препарати для використання у промисловості; замазки для заповнювання порожнин та інші пастоподібні заповнювачі порожнин; компост, добрива, у тому числі тваринного походження; біологічні препарати для використання в промисловості та науці;

-Клас 2 - Фарби, лаки, політури; захисні препарати проти іржавіння та псування деревини; забарвлювальні речовини, барвники; фарби для друкування, маркування та гравірування; природні смоли необроблені; метали у формі фольги або порошку для фарбування, декорування, друкування та художніх робіт;

-Клас 3 - Нелікувальна косметика та нелікувальні парфумерно-косметичні препарати; нелікувальні препарати для чищення зубів; парфумерні вироби, ефірні олії; вибілювальні препарати та інші речовини для прання; чистильні, полірувальні та абразивні препарати.

-Клас 4 - Технічні масла і мастила, віск; мастильні матеріали; суміші для вбирання, змочування і зв`язування пилу; паливо та світильні речовини; свічки та ґноти для освітлювання.

-Клас 7 - Машини, верстати, інструменти з механічним приводом; двигуни, крім призначених для наземних транспортних засобів; зчеплення та трансмісії, крім призначених для наземних транспортних засобів; знаряддя сільськогосподарське, крім ручних інструментів з ручним приводом; інкубатори для яєць; торговельні автомати.

-Клас 11 - Апарати та устатковання для освітлювання, нагрівання, охолоджування, виробляння пари, куховарення, сушіння, вентилювання, водопостачання та на санітарно-технічні потреби.

-Клас 12 - Транспортні засоби; апарати для пересування землею, повітрям або водою.

-Клас 17 - Необроблені та напівоброблені каучук, гутаперча, гума, азбест, слюда і замінники всіх цих матеріалів; формовані матеріали з пластмаси та смоли на виробничі потреби; матеріали для конопачення, ущільнювання та ізолювання; гнучкі труби та шланги неметалеві.

Таким чином, оцінюючи висновок від 20.04.2023 №980/04/2023, складений судовим експертом Експертно-дослідної служби України Петренко С.А. за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, суд доходить до висновку, що зазначений висновок складений судовим експертом частково з порушенням вимог законодавства та останній, досліджуючи питання для надання відповіді, вийшов за межі наданої компетенції. Так, експертом при проведенні порівняльного аналізу товарів 01, 04 класів Міжнародної класифікації товарі і послуг для реєстрації знаків, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 та товарів 01, 02, 03, 04, 17 класу, для яких подано на реєстрацію позначення за заявкою № m202108667, не цілісно та не комплексно дослідив питання однорідності або спорідненості товарів, для яких подано на реєстрацію позначення та зареєстровано торговельну марку. Судовий експерт не провів порівняльний аналіз усіх класів МКТП торговельної марки за свідоцтвом України № 241321 та аналіз усіх класів МКТП за заявкою № m202108667, що свідчить про непропорційність та часткове дослідження питань, які поставлені для проведення експертизи. При цьому, експерт фактично поставив під сумнів визначені Міжнародною класифікацію товарів і послуг для реєстрації знаків (Ніццька класифікація), класи, споріднивши кореспондуючі класи на власний розсуд, утім не навівши відповідних обґрунтувань в частині інших класів, що визначені у заявці № m202108667 з класами, що визначені у свідоцтві позивача.

Відповідно до статті 2(1) Ніццької угоди, той факт, що назва товару чи послуги фігурує в алфавітному переліку, ніяким чином не впливає на ухвали національних відомств промислової власності щодо можливості реєстрації знака цього виробу чи цієї послуги.

За наведених обставин, вказаний висновок не приймається судом як належний та допустимий доказ, відтак не може слугувати доказом обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В той же час, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення його права інтелектуальної власності відповідачами.

У статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що Національний орган інтелектуальної власності (далі - НОІВ) - державна організація, що входить до державної системи правової охорони інтелектуальної власності, визначена на національному рівні Кабінетом Міністрів України як така, що здійснює повноваження у сфері інтелектуальної власності, визначені цим Законом, іншими законами у сфері інтелектуальної власності, актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та статутом, і має право представляти Україну в міжнародних та регіональних організаціях;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2-1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», функції НОІВ виконує юридична особа публічного права (державна організація), утворена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та визначена Кабінетом Міністрів України. До владних повноважень, делегованих НОІВ, належить: приймання заявок, проведення їх експертизи, прийняття рішень щодо них; видача свідоцтв на торговельні марки, здійснення державної реєстрації торговельних марок; опублікування офіційних відомостей про торговельні марки та подані заявки на торговельні марки у Бюлетені, ведення Реєстру та Бази даних заявок, внесення до Реєстру відомостей, надання витягів та виписок в електронній та (або) паперовій формі; здійснення міжнародного співробітництва у сфері правової охорони інтелектуальної власності і представлення інтересів України з питань охорони прав на торговельні марки у Всесвітній організації інтелектуальної власності та інших міжнародних організаціях відповідно до законодавства; здійснення підготовки, атестації та реєстрації представників у справах інтелектуальної власності (патентних повірених); ведення Державного реєстру представників у справах інтелектуальної власності (патентних повірених); інформування та надання роз`яснень щодо реалізації державної політики у сфері охорони прав на торговельні марки.

Стаття 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначає, що правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» та на яку не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Об`єктом торговельної марки може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори, форма товарів або їх пакування, звуки, за умови що такі позначення придатні для відрізнення товарів або послуг одних осіб від товарів або послуг інших осіб, придатні для відображення їх у Реєстрі таким чином, що дає змогу визначити чіткий і точний обсяг правової охорони, що надається. Об`єктом торговельної марки не можуть бути імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади у комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік (крім випадків, пов`язаних з розвитком української науки та культури), працювали у радянських органах державної безпеки, назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних радянських республік та похідні від них, назви, пов`язані з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті.

Об`єктом торговельної марки не може бути символіка російської імперської політики в розумінні Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії».

Набуття права на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до НОІВ і продовжується НОІВ за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Порядок продовження строку дії свідоцтва встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Дія свідоцтва припиняється достроково за умов, викладених у статті 18 цього Закону.

Набуття права на торговельну марку, що має міжнародну реєстрацію або визнана добре відомою в Україні, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг.

Право на одержання свідоцтва у порядку, встановленому цим Законом, має будь-яка особа, об`єднання осіб або їх правонаступники.

Право на одержання свідоцтва має заявник, заявка якого має більш ранню дату подання до НОІВ або, якщо заявлено пріоритет, більш ранню дату пріоритету, за умови, що вказана заявка не вважається відкликаною, не відкликана або за нею НОІВ не прийнято рішення про відмову в реєстрації торговельної марки, можливості оскарження якого вичерпані.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», заявник може оскаржити рішення НОІВ за заявкою у судовому порядку або до Апеляційної палати протягом двох місяців від дати одержання рішення НОІВ чи копій матеріалів, затребуваних відповідно до пункту 3 статті 10 цього Закону. Для власника міжнародної реєстрації зазначений строк становить три місяці від дати надсилання НОІВ до Міжнародного бюро ВОІВ заяви про відмову в наданні правової охорони торговельній марці за міжнародною реєстрацією в Україні для всіх зазначених товарів і послуг або про надання правової охорони торговельній марці щодо частини зазначених товарів і послуг. Особа, яка подала заперечення відповідно до пункту 8 статті 10 цього Закону, може оскаржити рішення НОІВ до Апеляційної палати протягом двох місяців від дати одержання копії рішення, надісланого такій особі відповідно до абзацу четвертого пункту 15 статті 10 цього Закону.

В цій частині, позивачем було зазначено про пропуск строку для подання заперечень, що позбавляло позивача безпосередньо оскаржити рішення НОІВ за заявкою, відтак заявляється вимога про скасування рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 ).

Верховний Суд у постанові від 09.02.2023 по справі № 910/5028/21, вказав, що передбачена можливість подання заперечень проти заявки до Національного органу інтелектуальної власності (НОІВ) не позбавляє і не перешкоджає заінтересованій особі захистити своє порушене право або охоронюваний законом інтерес шляхом звернення з позовом до суду, зокрема, шляхом оскарження прийнятого органом рішення за результатом розгляду поданої заявки. Такий захист має бути ефективним, зокрема, доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникнення або продовженню стверджуваного порушення.

В той же час, Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОВІ) позивачем до участі в справі як відповідач не залучена, а вимога про скасування рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 ) пред`явлена до неналежних відповідачів.

У цій частині суд вважає звернути увагу на положення ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», де визначено, що свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення торговельної марки та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. При визнанні свідоцтва чи його частини недійсними НОІВ повідомляє про це у своєму Бюлетені. Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності з дати, наступної за датою подання заявки.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Коротюк проти України (Application по. 74663/17) заявниця скаржилася на неспроможність держави захистити її права інтелектуальної власності. В даній справі Європейський суд з прав людини вкотре повторив, що захист прав інтелектуальної власності, включно із захистом авторських прав, підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції (див. Anheuser-Busch Inc. v. Portugal [GC], № 73049/01, § 72, ECHR 2007-1).

З урахуванням наведеного, у розрізі встановленого, враховуючи межі судового розгляду, засади цивільного судочинства, зважаючи на заявлені позовні вимоги та встановлені обставини у сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом дійшов висновку, що вимога позивача про скасування рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 ) пред`явлена до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем за даною позовною вимогою у розрізі спірних правовідносин є Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

Частиною 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

У розрізі заявлених спірних правовідносин, зокрема за вимогою позивача про скасування рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 ) судом встановлено, що така вимога пред`явлена до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем за даною позовною вимогою у розрізі спірних правовідносин є Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ), тобто орган який таке рішення ухвалив.

Поряд з цим, судом установлено, що позивачем невірно обраний спосіб захисту за вимогою позивача про скасування рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 ).

Відповідно до частин першої, другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, державні та суспільні інтереси. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19.

Згідно положень ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення торговельної марки та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилався на підстави, що висвітлені у ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», однак позивач просив скасувати рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 ), що не відповідає визначених законом способам захисту.

Оскільки спірні правовідносини у більшій мірі регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», відтак при вирішенні заявлених позовних вимог зокрема, але не виключно, суд керується положеннями зазначеного закону. З аналізу Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» судом вбачається, що передбачені випадки визнання недійсним свідоцтва, однак зазначений нормативно-правовий акт не визначає підстав для скасування рішення, як про це просить позивач.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, зважаючи на те, що у разі ймовірності порушення прав позивача як співвласника торгової марки його права зможуть бути захищені, шляхом визнання свідоцтва на торгівельну марку/ знак товарів та послуг недійсним.

Зважаючи на те, що відсутні правові підстави для задоволення основної вимоги позивача про скасування рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.10.2022 №191077/ЗМ/22 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m2021086б7 (свідоцтво № НОМЕР_1 ), не можуть бути задоволені вимоги позивача про припинення порушення прав інтелектуальної власності позивача, шляхом заборони ТОВ «НІКА-ТРЕЙД», ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» будь-якого використання (виробництва, зберігання, імпорту, експорту, пропонування до продажу, рекламування та продажу) знаку для товарів і послуг «pro fusion» за заявкою № m202108667 від 13.04.2021 (свідоцтво № НОМЕР_1 ) для товарів і послуг, віднесених до 01, 02, 03, 04, 17 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, оскільки такі позовні вимоги є похідними від основної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено, а докази, які б свідчили про наявність порушення прав інтелектуальної власності позивача, в матеріалах справи відсутні.

Інші доводи сторін, які наведені у заявах по суті справи, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у позові ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ), ОСОБА_4 , про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та скасування рішення про реєстрацію торговельної марки, в повному обсязі.

З огляду на відмову у задоволенні позову, суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат між сторонами у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст.ст. 13, 15, 16, 418, 420, 494 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, 12, 13, 48, 51, 76, 80, 81, 89, 102, 110, 141, 175, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016» (, вул. Алматинська, 35-А, м. Київ), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД» (, вул. Алматинська, 35-А, м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОВІ) (, вул. Глазунова, 1, м. Київ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ), про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та скасування рішення про реєстрацію торговельної марки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 11.04.2024.

Суддя: