ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3990/24 Справа № 215/1484/20 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М.І. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

15 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2024 року та ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року та від 09 лютого 2024 року у справі №215/1484/20 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Заочним рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 вх. № 4824, № 4825, №4826, № 4827 та № 5366 відмовлено. Відмовляючи у задоволенні клопотань, суд послався на те, що в клопотанні заявником вказуються вимоги щодо процесуальних питань, пов`язаних з доведеністю обставин, на які посилається кожна сторона, які встановлюються судом в ході судового розгляду, та яким надається в подальшому оцінка суду безпосередньо при ухваленні кінцевого рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2024 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 вх. № 10061 та вх. № 1400 відмовлено. Відмовляючи у задоволенні клопотань щодо визнання зазначених в клопотаннях обставин, суд послався на те, що в клопотанні вказуються вимоги щодо процесуальних питань, пов`язаних з доведеністю обставин, на які посилається кожна сторона і які встановлюються судом в ході судового розгляду, та яким надається в подальшому оцінка суду безпосередньо при ухваленні рішення.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про апеляційне оскарження вищезазначених судових рішень.

Апеляційний суд, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що подана апеляційна скарга позивачки в частині апеляційного оскарження ухвал Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року та від 09 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотань, які містяться на а.с. 135, 137, 138, 139, 140, 181, 182, щодо вимог про констатацію фактів, обставин та підстав, доведеність яких встановлюється під час судового розгляду справи та надається оцінка в подальшому при ухваленні рішення судом за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду встановлений у ч.1 ст. 353 ЦПК України та до цього переліку не включено ухвалу про відмову у задоволенні клопотань щодо вимог про констатацію фактів, обставин та підстав, доведеність яких встановлюється під час судового розгляду справи.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана на ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року та від 09 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотань щодо вимог про констатацію фактів, обставин та підстав, доведеність яких встановлюється під час судового розгляду справи у цивільній справі, які оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягають, у зв`язку з чим, апеляційна скарга, в частині оскарження вказаних ухвал суду, не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції та підлягає поверненню.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена окремо від такого рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15ц.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що, відповідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині апеляційного оскарження ухвал Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року та від 09 лютого 2024 року повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: