Справа № 502/501/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

третя особа: ОСОБА_2

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповітів на своє майно не складав. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з:

- 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , яка належала йому як власнику, оскільки вказаний житловий будинок відносився до типу колгоспного, що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності № НОМЕР_1 від 25.05.1988 року. Інша 1/2 частина житлового будинку належала ОСОБА_4 , оскільки станом на 16.04.1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані і проживали за вказаною адресою, однак частки членів колгоспного двору визначені не були.

Тобто, оскільки в колгоспному дворі були зареєстровані та проживали дві особи на 16.04.1991 року, то кожен з них мав право на 1/2 частину майна колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 успадкувала за законом як спадкоємець першої черги разом зі всім іншим майном тільки ОСОБА_4 , оскільки проживала разом зі спадкодавцем, вступила у володіння і в управління спадковим майном, але право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 не оформила.

Відповідно до технічного паспорта від 14.12.2023 року житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 85,5 кв. метра, житлова площа 61,0 кв. метра), літ. «Б1» - комора, літ. «В» сарай, літ. «Е1»- сарай, літ. «Ж» убиральня, №1-6;I - надвірні споруди.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 заповітів на своє майно не складала. Спадщину після її смерті прийняла тільки позивач, однак оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні і частки членів колгоспного двору не визначені, то оформити право власності на житловий будинок в нотаріальному порядку позивач не має змоги.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/2 частині кожному, як членам колгоспного двору, а після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належність його 1/2 частини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за спадщиною;

- визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 85,5 кв. метра, житлова площа 61,0 кв. метра), літ. «Б1» - комора, літ. «В» сарай, літ. «Е1» - сарай, літ. «Ж» убиральня, № 1- 6;I- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого 22.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 287 від 05.09.1970 року, /а. с. 13/.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 14.08.1974 року м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 268 від 14.08.1974 року, /а. с. 14/.

Шлюб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 30.05.1992 року Кілійським Р/ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 30.05.1992 року, актовий запис № 82 від 30.05.1992 року, /а. с. 14/.

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 423 від 30.12.1997 року, передано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в приватну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , площею 3000 кв.м., /а. с. 20/

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_2 виданого 25.05.1988 року виконкомом Кілійської міської ради на підставі рішення № 114 від 17.05.1988 року, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 , /а. с. 18/.

Згідно довідки за вих. № 8 від 31.10.2023 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради вбачається, що станом на 16.04.1991 року двір за адресою: АДРЕСА_1 був колгоспним, до складу якого входили: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , /а. с. 21/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 02.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 361 від 02.07.2013 року, /а. с. 11/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 275 від 28.06.2023 року, /а. с. 12/.

31.10.2023 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою за вх. № 1666 про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.10.2023 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори за вх. № 1665, згідно якої усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, складеного 14.12.2023 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 85,5 кв. метра, житлова площа 61,0 кв. метра), літ. «Б1» - комора, літ. «В» сарай, літ. «Е1»- сарай, літ. «Ж» убиральня, №1-6;I - надвірні споруди, /а.с.15-17/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/2 частині кожному, як членам колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору та відповідно факту прийняття спадщини ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що позивачу належить весь житловий будинок в АДРЕСА_1 , однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/2 частині кожному, як членам колгоспного двору, а після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належність його 1/2 частини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за спадщиною.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 85,5 кв. метра, житлова площа 61,0 кв. метра), літ. «Б1» - комора, літ. «В» сарай, літ. «Е1» - сарай, літ. «Ж» убиральня, № 1-6;I- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан