Справа № 450/4435/23 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3519/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Акордбанк» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Мусієвського В.Є. від 01 листопада 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Акордбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2023 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Акордбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Акордбанк» заборгованість за строковою сумою кредиту в розмірі 79589 грн 75 коп., прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 61044 грн 02 коп., строкову суму заборгованості за процентами в розмірі 764 грн 10 коп., прострочену суму заборгованості по процентам в розмірі 39802 грн 26 коп.

У задоволенні решти позовних вимог Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Акордбанк» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Акордбанк» судовий збір у розмірі 3163 грн 50 коп.

Дане рішення оскаржило ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк».

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.11.2023 по справі №450/4435/23 у частині відмови у стягненні заборгованості за комісією у розмірі - 29 700,00 грн та ухвалити нове, яким задовольнити позов ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» - в повному обсязі.

Зазначають, що ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» не погоджується із даним рішенням та вважає, що рішення є незаконним та таким, що суперечить нормам матеріального права, в якому не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи та не повною мірою досліджено докази наявні у матеріалах справи, а також не враховано правових висновків викладених в Постанові Верховного Суду від 21.06.2023 р. по справі №463/2891/21 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 р. по справі № 496/3134/19. Представник ПуАТ КБ «АКОРДБАНК» вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо нікчемності умови договору, якою встановлена щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування. Вказують, що ОСОБА_1 під час укладення договору ознайомився з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитними договором, паспортом споживчого кредиту, а отже був достеменно обізнаний про всі умови та суми в абсолютних значеннях, погодився з такими умовами і при укладенні договору будь-яких заперечень з цього приводу не висловив. Звертають увагу, що аргументуючи своє рішення суд першої інстанції посилається на стару - редакцію ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка вже зазнала значних змін у зв`язку з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування», а також на постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», що втратила чинність у зв`язку із затвердженням постановою Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року №49 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий. Звертають увагу, що наразі Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо встановлено право встановлювати у кредитному договорі комісії за розрахунково- касове обслуговування. Таке право підтверджується і практикою Верховного суду. З набранням чинності Закону України «Про споживче кредитування» регулювання даних правовідносин змінилося. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, з 10.06.2017 р. Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 втратили чинність та були затвердженні нові правила, які передбачають встановлення щомісячної комісії. Отже, з огляду на те, що всі послуги, які надавались Відповідачу є чітко визначеними Кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, Правилами Банку та не суперечать Закону, також ОСОБА_1 перед укладанням договору з ними ознайомився і погодився, відсутні будь-які правові підстави для визнання умови про сплату щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування нікчемною. Крім того, ОСОБА_1 періодично сплачував кошти на погашення кредиту, тобто він виконував умови Кредитним договору та не мав жодних заперечень щодо дійсності його положень, перед укладенням кредитного договору він ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, отримав всі необхідні роз`яснення, не мав жодних зауважень щодо умов договору, підписавши кредитний договір, засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Однак, суд першої інстанції, належним чином не проаналізувавши Заяву-пропозицію, Графік платежів необґрунтовано визнав, що умови договору про надання споживчого кредиту щодо сплати комісії не відповідають вимогам закону, а тому відповідно до ст.215 ЦК України є нікчемними, а позовні вимоги в частині стягнення комісії є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. ст. ст.12, 13, 81, 89, 141, 279-284, 289 ЦПК України, ст.ст.3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, задовольняючи позов частково, виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ Комерційний банк «Акордбанк», з ціллю отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної цілі відповідач підписав заяву-пропозицію про приєднання до Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк» від 28 лютого 2020 року. До кредитного договору банк додав витяг з графіку платежів розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки за кредитним договором № СІК-280220/119-45 від 28 лютого 2020 року і Витяг з «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк»», який не підписано відповідачем. У заяві-пропозиції № СІК-280220/119-45 від 28 лютого 2020 року та додатку № 1 до неї, в яких містяться підпис позичальника, зазначений строк кредитування терміном 60 міс., суму споживчого кредиту у розмірі 150000 грн., проценту ставку у розмірі 18,99% та щомісячну комісію у розмірі 0,99%. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № СІК-280220/119-45 від 28 лютого 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість в загальній сумі 210900 грн. 13 коп., яка станом на 19 червня 2023 року складається з 61044 грн. 02 коп. простроченої суми заборгованості по кредиту, 39802 грн 26 коп. простроченої суми заборгованості по процентам, 29700 грн. простроченої заборгованості за комісією, 79589 грн. 75 коп. строкової суми заборгованості по кредиту, 764 грн 10 коп. строкової суми заборгованості по процентам, яку і заявив до стягнення позивач. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, прострочену суму заборгованості по кредиту, прострочену суму заборгованості за відсотками, прострочену суму заборгованості за комісією, строкову суму заборгованості по процентам. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги заборгованості за відсотками, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № СІК-280220/119-45 від 28 лютого 2020 року, посилається на Витяг «Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк»», як невід`ємні частини спірного договору. Витяг з «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк»», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг «Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк»» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-пропозицію про приєднання до Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк». Матеріалами справи підтверджується, що позивач ПАТ «КБ «Акордбанк» зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед банком по кредитному договору. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по строковому кредиту в сумі 79589 грн. 75 коп. та заборгованості по простроченому кредиту в сумі 61044 грн. 02 коп., простроченої суми заборгованості по процентам в розмірі 39802 грн 26 коп. і строкової суми заборгованості по процентам в розмірі 764 грн 10 коп. такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача прострочену суму заборгованості за комісією в розмірі 29700 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 61044 грн 02 коп. простроченої суми заборгованості по кредиту, 39802 грн 26 коп. простроченої суми заборгованості по процентам, 79589 грн. 75 коп. строкової суми заборгованості по кредиту, 764 грн 10 коп. строкової суми заборгованості по процентам, а заборгованість по простроченій комісії в сумі 29700 грн. стягненню не підлягає.

Перевіряючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону і підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

11.09.2023 ПАТ КБ «Акордбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просять:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» суму заборгованості станом на 19.06.2023 за Кредитним договором № СІК-280220/119-45 від 28.02.2020 у розмірі 210 900,13 грн (двісті десять тисяч дев`ятсот гривень 13 копійок), що складається із:

Простроченої суми заборгованості по кредиту - 61 044,02 грн.

Простроченої суми заборгованості по процентам - 39 802,26 грн.

Простроченої заборгованості за комісією - 29 700,00 грн.

Строкової суми заборгованості по кредиту - 79 589,75 грн.

Строкової суми заборгованості по процентам - 764,10 грн.

- стягнути із ОСОБА_1 на користь ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» суму сплаченого судового збору в розмірі 6 710.00 грн (шість тисяч сімсот десять гривень 00 копійок).

Свої вимоги мотивували тим, що 28 лютого 2020 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-пропозицію № СІК-280220/119-45, згідно якої отримав кредит в розмірі 150000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк»», які викладені на банківському сайті www.accordbank.com.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві-пропозиції. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням і ініціативою банку. Стверджує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 210900 грн. 13 коп., яка складається з 61044 грн. 02 коп. простроченої суми заборгованості по кредиту, 39802 грн 26 коп. простроченої суми заборгованості по процентам, 29700 грн. простроченої заборгованості за комісією, 79589 грн. 75 коп. строкової суми заборгованості по кредиту, 764 грн 10 коп. строкової суми заборгованості по процентам. На підставі наведеного позивач звернувся до суду для захисту свого майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не спростовано та не оспорено, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ Комерційний банк «Акордбанк», з ціллю отримання банківських послуг.

28.02.2020 року між ПАТ КБ «Акордбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № СІК-280220/119-45 у формі заяви-пропозиції, згідно якого ОСОБА_1 отримав споживчий кредит у розмірі 150000 грн. на строк 60 місяців, розмір процентної ставки 18,99 % та розмір щомісячної комісії 0,99%.

До кредитного договору банк додав витяг з графіку платежів розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки за кредитним договором № СІК-280220/119-45 від 28 лютого 2020 року і Витяг з «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк»», який не підписано відповідачем.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № СІК-280220/119-45 від 28 лютого 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість в загальній сумі 210900 грн. 13 коп., яка станом на 19 червня 2023 року складається з 61044 грн. 02 коп. - простроченої суми заборгованості по кредиту, 39802 грн 26 коп. - простроченої суми заборгованості по процентам, 29700 грн. - простроченої заборгованості за комісією, 79589 грн. 75 коп.- строкової суми заборгованості по кредиту, 764 грн 10 коп. - строкової суми заборгованості по процентам, яку і заявив до стягнення позивач.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується квитанцією. Проте, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі відсотки за кредитним договором.

Позивачем 07.07.2023 року відповідачу направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, згідної якої ПАТ КБ «Акордбанк» вимагало достроково повернути кредит, проценти та інші платежі за кредитним договором у тридцяти денний термін з моменту отримання вимоги у розмірі 210900,13 грн.

Відповідач своїх договірних зобов`язань за кредитним договором не виконав.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, відповідно таке в апеляційному порядку в цій частині не переглядається.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача в користь позивача простроченої заборгованості за комісією у розмірі 29 700,00 грн. слід вказати таке.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон № 1734-VIII) (у редакції на час укладення спірного договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит (частина друга статті 11 Закону № 1734-VIII).

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України нікчемний правочин це правочин, недійсність якого встановлена законом.

Згідно із частинами першою, третьою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 1734-VIII, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону № 1734-VIII Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року № 49 (далі Правила про споживчий кредит) банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (зокрема за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VIII та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту плати за обслуговування кредитної заборгованості.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон № 1734-VIII визначає оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19, провадження № 61-7416св20, від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, провадження № 61-22778св19, на які посилається ОСОБА_2 у касаційній скарзі.

З урахуванням викладеного, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом № 1734-VIII (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 серпня 2022 року у справі № 180/1434/20, провадження № 61-9418св21, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21.

Верховний Суд зауважує, що висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21 щодо тлумачення статей 11, 12 Закону № 1734-VIII, є застосовними у справах про визнання нікчемними умов договору споживчого кредитування (після 10 червня 2017 року), відповідно до яких банк встановлює для споживача будь-які додаткові платежі на підставі частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII.

Як вбачається з кредитного договору від 28.02.2020 року у такому у п. 2.5 встановлено розмір щомісячної комісії 0,99%.

Крім цього, у графіку платежів також вказана щомісячна комісія у розмірі 0,99% за розрахунково-касове обслуговування.

Аналіз умов спірного договору дає підстави для висновку, що позивач не вказав у кредитному договорі та не роз`яснив відповідачу, які саме послуги ПАТ КБ «Акордбанк» йому надає, і що входить в «щомісячну комісію».

Колегія суддів звертає увагу на те, що у тексті спірного договору та додатку до нього, матеріалах справи немає переліку дій, операцій ПАТ КБ «Акордбанк», які включені до послуги комісії, яка є постійною, сталою і сплачувалась до повного повернення суми кредиту відповідно до спірного договору.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «Акордбанк» посилається на те, що у складі оскаржуваних супутніх послуг банку є, зокрема платежі за ведення рахунку та розрахунково-касове обслуговування.

Щомісячна комісія зазначена у пункті 2.5 кредитного договору, проте графік платежів передбачає платежі за розрахунково-касове обслуговування.

Зважаючи на вказане, ПАТ КБ «Акордбанк» чітко не визначено, яка саме комісія передбачена кредитним договором, які щомісячні операції чи дії входять до цієї послуги, чи тотожні вони послугам, які банк має надавати безкоштовно відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону № 1734-VIII.

Водночас у матеріалах справи немає доказів, що відповідач звертався до банку щомісячно чи частіше про надання інформації про стан кредиту.

Європейський суд з прав людини зазначав, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, пункт 45).

Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача (частина восьма статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Особа, яка включила ту чи іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується, зокрема в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову. Зазначене правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), а й щодо умов, які хоч і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17, провадження № 61-18730св20.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 161/14194/20.

Відтак, оскільки Банком у Кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які за вказаним законом повинні надаватися безоплатно, то колегія суддів вважає, що підстав для стягнення Банком з відповідачапростроченої заборгованості за комісією 29700,00 грн., немає.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Акордбанк» залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра