Провадження №2/521/1556/24
18 березня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Бодрухіної К.І,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Київський-Срібний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позов обґрунтований такими обставинами.
Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник Житлово-будівельного кооперативу «Київський-Сбірний» про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, заперечень щодо заочного розгляду справи не подавала.
ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, відзив на позовну заяву не подавала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачам не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на наступне.
Встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 30).
Вказаний будинок обслуговується ЖБК «Київський-Сбірний», який здійснює свою діяльність згідно Закону України «Про кооперацію» та на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Київський-Сбірний» 07 квітня 2019 року (12-28).
Відповідно до п. 1.2 Статуту ЖБК «Київський-Сбірний», ЖБК створено на добровільному об`єднанні фізичних осіб (члени ЖБК) для ведення спільної діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних і інших потреб на умовах самоврядування та самоконтролю для обслуговування та утримання 5-ти поверхового будинку, який являє собою єдину забудову, утворену з 4-х під`їздів на 80 (вісімдесят) квартир, що об`єднані обладнанням, єдиною інженерною інфраструктурою, має єдині вузли обліку постачання: води, тепла та електроенергії, що знаходяться у підвальних та допоміжних приміщеннях або за їх межами, спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, і розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі іменований - Будинок ЖБК).
Відповідно до п. 1.3 Статуту Будинок, його інженерна інфраструктура та обладнання і земельна ділянка, на якій він розташований, та прибудинкова територія з елементами благоустрою на ній є спільною сумісною власністю власників квартир, особливості здійснення права власності на які реалізуються відповідно до цього Статуту та чинного законодавства України.
Відповідно до п. 1.4 Статуту ЖБК є кооперативом обслуговуючого типу та не здійснює підприємницької діяльності з метою отримання прибутку з подальшим розподілом між членами ЖБК, ЖБК має печатку, відповідні штампи та бланки зі своєю назвою.
Відповідно до п. 7.2.3 Статуту Член ЖБК зобов`язаний: вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, здійснювати внески і платежі в розмірі, встановленому Загальними зборами членів ЖБК, заборгованість по внескам і платежам, яка перевищує 60 діб є порушенням обов?язків членів ЖБК та є підставою для виключення з членів ЖБК.
Розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням загальних зборів членів ЖБК «Київський-Сбірний» у протоколах загальних зборів: з січня 2018 року по травень 2021 року включно - 4,25 грн. за 1 кв.м. житлової площі; з липня 2021 року по вересень 2023 року включно - 6,00 грн. за 1 кв.м. житлової площі.
27 квітня 2016 року між позивачем та ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» було укладено договір доручення № 439 на збір платежів з населення за надані послуги водопостачання та водовідведення відповідно до договору № 4273/1 на надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, укладеного між позивачем та ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» 01 листопада 2000 року.
Послуги зі збирання, вивезення та поховання (утилізації) твердих побутових відходів надавались Комунальним підприємством «Одескомунтранс» відповідно до договору № 594 від 01.12.2017 року.
Позивачем, на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та з метою неперервного електрозабезпечення будинку АДРЕСА_3 , було здійснено приєднання до умов договорів «Про постачання електричної енергій» та «Про надання послуг з розподілу електричної енергії» на умовах раніше укладеного договору про постачання електричної енергії № 6540.
Таким чином, з 01.01.2018 року по 31.10.2023 року позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги (послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, водопостачання та водовідведення, вивозу ТПВ, електроенергія в приміщенні загального користування) за адресо: квартира АДРЕСА_1 , для оплати яких відповідачу пред`являлися відповідні рахунки.
З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2021 року відповідач надала позивачу розписку з зобов`язанням погашати свою заборгованість за надані комунальні послуги згідно з розрахунковою таблицею, а також регулярно сплачувати поточні нарахування за кожен місяць (а.с. 60).
Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).
Згідно із ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;
Також відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 19 цього ж Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
За змістом статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі - Правил) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів №5 від 14 січня 2009 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 137 Житлового кодексу УРСР, Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.
Відповідно до ст. 156, 162 Житлового кодексу УРСР, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Таким чином, відповідач, як споживач та власник квартири АДРЕСА_1 , повинна сплачувати кошти за отриманні нею послуги, проте не виконує своїх обов`язків у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання їм, відповідних послуг ЖБК «Київський-Срібний», або ж надання послуг іншою особою, а також надання таких послуг неналежним чином.
Також відповідачами не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів заявленої позивачем заборгованості.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача належить сягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 319, 360, 509, 525, 526, 530, 536, 599, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 9, 12-13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 12, 19, 81, 89, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280 ЦПК України,
Позов Житлово-будівельного кооперативу «Київський-Срібний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева