КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 756/1812/23

провадження номер: 22-ц/824/4273/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року у складі судді Яценко Н.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (далі - ТОВ «Пологовий будинок «Лелека») про стягнення грошових коштів.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 19 527 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп.

18 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Голуб В.А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, проте судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на те, що позов задоволено в повному обсязі, про вказані витрати позивачка зазначала в позові та одночасно з позовом надано докази на підтвердження їх вартості, відповідачем до закінчення розгляду справи по суті не заявлялися клопотання про зменшення розміру судових витрат, їх не співмірність чи не обґрунтованість, а тому просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 9 000 грн 00 коп.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Голуба В.А. про ухвалення додаткового рішення - задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити заяву без розгляду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення було ухвалене судом 18 вересня 2023 року, тобто через місяць після надходження заяви, що є порушенням ч.3 ст. 270 ЦПК України.

Вказувало, що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не отримувало на свою поштову адресу та електронну пошту заяву про ухвалення додаткового рішення, чим було порушено ч.9 ст. 83 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Голуб В.А. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що у позовній заяві він посилався на те, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які він поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 9 000 грн 00 коп. На підтвердження даних обставин він надав договір від 29 вересня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Голуб В.А. про надання правової (правничої) допомоги №09/2022ф, згідно умов якого адвокату Голубу В.А., як представнику позивачки, надані повноваження на підписання та подання будь-яких заяв, клопотань та інших процесуальних документів, без будь-яких обмежень повноважень. На підставі вказаного договору про надання правової допомоги від 29 вересня 2022 року між адвокатом Голубом В.А. та ОСОБА_1 18 жовтня 2022 року була підписана додаткова угода щодо надання правової допомоги, представлення інтересів в суді за позовом до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». На виконання умов договору про надання правової допомоги від 29 вересня 2022 року та додаткової угоди до нього, адвокатом Голубом В.А. були надані послуги ОСОБА_1 на загальну суму 9 000 грн 00 коп., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 01 лютого 2023 року. Оплату вказаних коштів позивачка також доводить товарним чеком №01/09/2022ф від 01 лютого 2023 року, а тому вважає, що відповідач був обізнаний про розмір судових витрат.

З урахуванням наведеного, представник ОСОБА_1 - адвокат Голуб В.А. просить апеляційну скаргу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» залишити без задоволення, а додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року - без змін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення 19 січня 2024 року судової повістки на вказані нею електронні адреси, які того ж дня були доставлені їй, що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

За таких обставин позивачка ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленою про розгляд справи.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» - Прокопенко К.М., яка просила апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву представника представника ОСОБА_1 - адвоката Голуба В.А. про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позов задоволено в повному обсязі, про вказані витрати позивачка зазначала в позові та одночасно з позовом надано докази на підтвердження їх вартості, а тому відповідач знав про вказану заяву та мав можливість подати свої заперечення щодо вказаного розміру витрат.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно з ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Частиною 4 ст.183 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2023 року у справі №626/133/21 (провадження № 61-11044св22) зробив висновок про те, що правило ч.9 ст.83 ЦПК України застосовується у разі подання до суду безпосередньо доказів, а правило ч.4 ст.183 ЦПК України - у разі подання до суду заяв, клопотання чи заперечення, у тому числі і з доданими до них додатками на підтвердження вимог цих заяв, клопотань, заперечень.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У матеріалах справи відсутні докази направлення позивачкою чи її представником на адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» копії заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат, що позбавило можливості відповідача скористатися у суді першої інстанції правом, наданим ч.1 ст.182 ЦПК України, якою передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що про витрати на правову допомогу позивачка зазначала в позові та одночасно із позовом надано докази на підтвердження їх вартості, а тому відповідач знав про вказану заяву та мав можливість подати свої заперечення щодо вказаного розміру витрат.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення заяви, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подало апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції, в якій детально виклало доводи щодо його незаконності та необґрунтованості. З метою реалізації ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на доступ до правосуддя, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження додаткового рішення суду першої інстанції і поновив товариство в правах.

Під час апеляційного розгляду справи представник ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» - Прокопенко К.М. детально виклала свою позицію, а саме, заперечувала щодо розміру судових витрат, посилаючись на недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, а тому ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не позбавлене права на захист та доступ до правосуддя.

Вирішуючи заяву представника ОСОБА_1 - адвокат Голуб В.А про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

У ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.

З матеріалів справи вбачається, що 18 серпня 2023 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Голуб В.А., в якій він просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката на загальну суму 9 000 грн 00 коп. (а.с.102-103).

На підтвердження вказаних обставин представник позивачки до позовної заяви долучив такі документи:

копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 вересня 2022 року №09/2022ф, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Голуб В.А., згідно умов якого адвокату Голубу В.А., як представнику позивачки, надані повноваження на підписання та подання будь-яких заяв, клопотань та інших процесуальних документів, без будь-яких обмежень повноважень;

додаткову угоду від 18 жовтня 2022 року договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 вересня 2022 року, укладену між адвокатом Голубом В.А. та ОСОБА_1 , відповідно до умов якої позивачка доручає, а представник зобов`язується надати правову допомогу щодо представлення прав та законних інтересів позивачки щодо стягнення коштів з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека»;

акт приймання-передачі наданих послуг від 01 лютого 2023 року до додаткової угоди від 18 жовтня 2022 року та договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 вересня 2022 року;

товарний чек №01/09/2022ф від 01 лютого 2023 року на суму 9 000 грн 00 коп.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 01 лютого 2023 року виконавець надав таку правничу допомогу:

послуги з досудового врегулюваня спору - 2 500 грн 00 коп.;

консультації клієнту щодо порядку, строків та можливих наслідків подання позовної заяви за наслідками розгляду справи - 1 500 грн 00 коп.;

проведення підготовчих дії спрямовані на оформлення позовної заяви до суду - 1 500 грн 00 коп.;

підготовлення позовної заяви до подачі в суд - 3 500 грн 00 коп.

Загальна вартість наданої правової допомоги складає 9 000 грн 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обсяг та складність виконаної адвокатом роботи та, приймаючи до уваги принципи співмірності і розумності судових витрат, а також критерій розумності їх розміру, з урахуванням заперечень представника відповідача у суді апеляційної інстанції щодо неспівмірності розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу наданим послугам, колегія суддів вважає за доцільне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 3 000 грн 00 коп. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою у зв`язку із наданням правової допомоги у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Голуба В.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, тому з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Таким чином, апеляційна скарга ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» задовольнити частково.

Додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: