Справа № 569/5432/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретаря судового засідання Баланович М.О.

за участю скаржника ОСОБА_1

та державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м.Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коженова С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, просить суд зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт нерухомого майна ОСОБА_1 та скасувати заборону здійснювати його відчуження, накладені постановою ВДВС Рівненського міського управління юстиції №47377906 від 07.05.2015.

Вимоги скарги мотивує тим, що 23 жовтня 2014 року Рівненський міський суд Рівненської області ухвалив рішення по справі №569/15476/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 26169,83 грн. та стягнуто понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 261,70 грн.

На підставі вищезазначеного рішення, Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист №569/15476/14-ц. Згідно даних офіційного ресурсу Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Відділі ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавче провадження №47377906 від 29.04.2015 року, де боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ "Дельта Банк".

07 травня 2015 року у виконавчому провадженні №47377906 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження).

Згідно Договору №193/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 09 лютого 2018 року, право вимоги за Кредитним договором № 004-17008-270213 від 27.02.2013 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позичальником ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Згідно Договору №09/02/2018 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 09 лютого 2018 року, право вимоги за Кредитним договором № 004-17008-270213 від 27.02.2013 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позичальником ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Росвен інвест Україна».

17 травня 2022 року відбулося повне виконання кредитного зобов`язання.

22.02.24 року скаржник звернувся з заявою до ВДВС у м. Рівному ЗМУ МЮ про зняття арешту, про що 10.03.24 року отримав лист від 07.03.24 року, яким йому повідомили, що ця процедура відбувається за рішенням суду.

Ухвалою суду від 21.03.2024 скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав повністю, просив її задовільнити.

Державний виконавець у судовому засіданні не заперечив проти задоволення скарги.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши скаргу та додані до неї документи, у їх сукупності, зазначає наступне.

Суд встановив, що 23 жовтня 2014 року Рівненський міський суд Рівненської області ухвалив рішення по справі №569/15476/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 26169,83 грн. та стягнуто понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 261,70 грн.

На підставі вищезазначеного рішення, Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист №569/15476/14-ц.

Згідно даних офіційного ресурсу Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Відділі ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавче провадження №47377906 від 29.04.2015 року, де боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ "Дельта Банк".

Постановою від 29.04.2015 державного виконавця Пилипаки С.А. відкрито виконавче провадження ВП №47377906, з виконання виконавчого листа №569/15476/14-ц.

07 травня 2015 року у виконавчому провадженні №47377906 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Згідно Договору №193/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 09 лютого 2018 року, право вимоги за Кредитним договором № 004-17008-270213 від 27.02.2013 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позичальником ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Згідно Договору №09/02/2018 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 09 лютого 2018 року, право вимоги за Кредитним договором № 004-17008-270213 від 27.02.2013 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позичальником ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Росвен інвест Україна».

17 травня 2022 року гарантійним листом від ТОВ «Росвен інвест Україна» запропоновано ОСОБА_1 погасити борг у розмірі 8100 грн., до 18.05.2022, як результат закриття боргової справи.

Повідомленням про повне виконання кредитного зобов`язання від 17.05.2022 вих.№9576537 підтверджується, що товариством припинено вчинення будь-яких юридичних та фактичних дій спрямованих на стягнення боргу за кредитним договором у зв`язку із повним погашенням суми заборгованості.

22.02.24 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ВДВС у м. Рівному ЗМУ МЮ про зняття арешту.

Листом відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального від 07.03.24 року, ОСОБА_1 повідомлено, що процедура зняття арешту відбувається за рішенням суду. Також зазначено, що виконавче провадження завершено 13.11.2017 на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Частиною 1статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, державним реєстратором є державний, приватний виконавець у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Отже, відповідно до чинного законодавства, державний виконавець у разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження із зазначенням у ній про скасування (зняття) накладеного арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також у разі отримання відповідної обґрунтованої заяви, наділений повноваженнями, діючи як державний реєстратор у розумінні приписів п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», самостійно вчинити реєстраційні дії щодо внесення до Державного реєстру прав запису про припинення такого обтяження (зняття арешту тощо).

Доказів на підтвердження наявності будь-яких майнових вимог стягувача за вказаним виконавчим листом до ОСОБА_1 , до суду не надано. Заборгованість боржником погашена.

Розглядаючи зазначену скаргу, судом також враховується висновок Верховного Суду викладений у постанові від 13.07.2022 року по справі №2-0301/806/11 у відповідності до якого, застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» - задовольнити.

Зобов?язати Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт нерухомого майна ОСОБА_1 та скасувати заборону здійснювати його відчуження, накладені постановою ВДВС Рівненського міського управління юстиції №47377906 від 07.05.2015 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Гордійчук