Справа № 681/135/24
Провадження 2/681/177/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання позики, -

встановив:

В січні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом, в котрому просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором надання позики, яка станом на 09 січня 2024 року становить 48169 грн. 96 коп. та складається з: 3999 грн. 99 коп. борг за неповернутим кредитом, 44169 грн. 97 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс», а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. та на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 16 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» був укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 28 січня 2020 року, що акцептована відповідачкою 28 січня 2020 року, шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.ч.6, 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно умов даного договору відповідачка отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн., який зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 14-07/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі і по згаданому договору, укладеному з відповідачкою. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором позики № 1, укладеному із ОСОБА_1 .

Так як взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 48169 грн. 96 коп., яку представник позивача просить стягнути з останньої.

Згідно ухвали судді 13 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачці за зареєстрованою адресою місця проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, однак згідно відмітки відділення Укрпошти від 22.02.2024 року адресат відсутня за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, за зареєстрованою адресою місця проживання вважається врученим. Також 04.03.2024 року зазначені документи для передання відповідачці в суді отримала ОСОБА_2 . У встановлений судом строк ОСОБА_1 відзив на позов не подала.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 16 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» був укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 28 січня 2020 року на суму 4000 грн. Згідно умов даного договору відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Цим же договором передбачено, що кредит надається строком на 30 днів, строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, дана ставка є фіксованою та застосовується і в разі подовження позичальником строку користування кредитом в порядку, визначеному у п.8 Правил. Річна відсоткова ставка 638,75%. Реальна річна процентна ставка за кредитом також становить 638,75%. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2100 грн.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного 14 вересня 2022 року ТОВ «Інфінанс» вбачається, що відповідачка 29 лютого 2020 року здійснила платіж на суму 2529 грн. 64 коп., з яких 2310 грн. зараховано на погашення відсотків, 219 грн. 63 коп. на погашення штрафних процентів та 01 коп. на погашення основної суми кредиту.

Таким чином, за умовами вказаного договору позики та п.8 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом № 11/1 від 11.05.2019 року, строк дії кредиту пролонговано з 29 лютого 2020 року на 30 днів.

Надалі ОСОБА_1 усунулася від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками.

За даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1 від 16 грудня 2019 року, складеного ТОВ «Коллект Центр», станом на 09 січня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 3999 грн. 99 коп., заборгованість за відсотками 71469 грн. 90 коп.

Також встановлено, що 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 14-07/21, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі і за договором укладеним з відповідачкою.

Згідно п.2.1 договору факторингу, первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 221 939 136 грн. 68 коп., а фактор зобов`язується здійснити фінансування у порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржника, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками.

В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором позики № 1 укладеним із ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.1 договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, первісний кредитор відступає шляхом продажу право новому кредитору належні первісному кредитору, новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, право вимоги первісного кредитора до боржника.

Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, відповідачка істотно порушила умови кредитного договору, ст.ст.526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 3999 грн. 99 коп. є правомірними та підлягають до задоволення.

Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає слідуюче.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту з урахуванням пролонгації, тобто з 01 березня 2020 року по 30 березня 2020 року (30 днів). Починаючи з 01 квітня 2020 року позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути відсотки в розмірі 2100 грн. нараховані за період з 01 по 30 березня 2020 року, які суд розраховує наступним чином, беручи до уваги розмір процентної ставки 638,75% річних або 1,75% на день: 3999,99 грн. (тіло кредиту) х 1,75% (базова відсоткова ставка) х 30 днів (строк позики).

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення договірних відсотків слід відмовити за безпідставністю.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на 12,7 % від заявлених вимог, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 384,56 грн. (3028 грн. - 12,7%).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 02 січня 2023 року між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-01/2023. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів тощо.

Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків.

Згідно з витягом з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року сторони погодили надання послуг за позовом до ОСОБА_1 в розмірі 13 000 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1651 грн. витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог з врахуванням розумності і справедливості, що відповідає висновкам зробленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1 від 16 грудня 2019 року, яка складається з: 3999 грн. 99 коп. борг за неповернутим кредитом, 2100 грн. відсотки за користування кредитом за період з 01 по 30 березня 2020 року, а всього 6099 (шість тисяч дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 384 грн. 56 коп. та на правову допомогу в розмірі 1651 грн.

Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, оф.306, м. Київ, поштовий індекс 01133;

Відповідачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: