Справа № 372/1555/23
Провадження № 2/369/1373/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

за участю секретаря судового засідання Херенкової К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом та просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 16 вересня 2007 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу у подружжя народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідач не виконує покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150, 151, 152, 155 СК України, по вихованню своїх дітей, піклуванню про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток та навчання, готуванню їх до самостійного життя, створенню необхідних побутових умов, забезпеченню їх доглядом і лікуванням. Позивач проживає разом з дітьми у відокремленій частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Розпорядженням в.о. голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 09 жовтня 2020 року визначено місце проживання малолітніх дітей разом з батьком. 18 січня 2023 року працівниками служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області було проведено обстеження умов проживання сім`ї та встановлено, що умови проживання дітей добрі, в будинку облаштовані робочі місця для дистанційного навчання дітей в умовах карантинного та воєнного стану, є окремі ліжка, книги, іграшки, а також створенні гарні умови для комфортного проживання, всебічного розвитку та проведення дозвілля.

У свою чергу, з листопада 2019 року і по сьогоднішній день ОСОБА_2 не бере участь у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться їх життям. Останній раз наживо діти спілкувались із матір`ю у жовтні 2020 року. Згідно характеристик та довідок Хотівського академічного ліцею ім. Левка Лук`яненка від 11 листопада 2022 року вихованням дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 займається батько. Мати, ОСОБА_2 , не бере участь у вихованні дітей, не цікавитись їх фізичним духовним та моральним розвитком, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори. Найменша дитина ОСОБА_5 відвідує дитячий садочок. ОСОБА_4 є дитиною з особливими потребами інвалід ІІ групи з дитинства. У травні 2022 року їй було зроблено операцію на ногах у приватній клініці (витрати за операцію та реабілітаційний період були покладені на батька). Відповідно до індивідуальної програми лікування дитина потребує ще дві операції. Мати не приймає участь у лікуванні та реабілітації дітей, не забезпечує необхідне харчування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складник виховання; не спілкується з дітьми не тільки в обсязі, потрібному для їх нормального самоусвідомлення, а і взагалі протягом багатьох років; не дає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для здобуття освіти, не цікавиться фізичним розвитком дітей та станом їх здоров`я, не готує дітей до самостійного життя.

Крім цього, у вересні 2020 року Києво-Святошинським ВП ГУ НП України в Київській області складено протокол та направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (психологічне та фізичне насильство над дітьми). У зв`язку із систематичною неявкою відповідача до суду та закінченням терміну притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, постановою суду від 19 січня 2021 провадження по справі № 369/113378/20 було закрито.

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України (розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище) та призначено їй покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, затверджених рішенням виконкому Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області № 6 від 23 лютого 2023 року, як органу опіки та піклування, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 квітня 2023 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року прийнято справу до провадження та відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином.

Третя особа про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16 вересня 2007 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року (а.с.39).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського

районного управління юстиції у Київській області; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.11-13).

ОСОБА_1 проживає разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відокремленій частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням в.о. голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 09 жовтня 2020 року № 748 визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.24).

18 січня 2023 року працівниками служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області було проведено обстеження умов проживання сім`ї та встановлено, що умови проживання дітей добрі, в будинку облаштовані робочі місця для дистанційного навчання дітей в умовах карантинного та воєнного стану, є окремі ліжка, книги, іграшки, а також створенні гарні умови для комфортного проживання, всебічного розвитку та проведення дозвілля (а.с.25).

Згідно характеристик та довідок Хотівського академічного ліцею ім. Левка Лук`яненка від 11 листопада 2022 року № 232, 233, вихованням дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 займається батько. Мати, ОСОБА_2 , не бере участь у вихованні дітей, не цікавитись їх фізичним духовним та моральним розвитком, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори (а.с.16-19).

ОСОБА_4 є дитиною з особливими потребами інвалід ІІ групи з дитинства.

У вересні 2020 року Києво-Святошинським ВП ГУ НП України в Київській області складено протокол та направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (психологічне та фізичне насильство над дітьми) (а.с.30, зворотня сторона).

Постановою Києво-Святошинського суду Київської області від 19 січня 2021 року провадження по справі № 369/113378/20 закрито у зв`язку з закінченням терміну притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення (а.с.38, зворотня сторона).

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено їй покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна (а.с.40).

Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, затверджених рішенням виконкому Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області № 6 від 23.02.2023 року, як органу опіки та піклування, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.26-27).

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. (пункти 1)-6) частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 зазначено, що: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не спілкується з дітьми та не бере участі у їхньому вихованні. У той же час, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведено. Позивач не надав належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дітей.

Наявність справи щодо вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не свідчить про систематичне жорстоке поводження з дітьми. Крім того, у постанові Києво-Святошинського суду Київської області від 19 січня 2021 року у справі № 369/113378/20 не встановлено жодних обставин щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства над дітьми.

Вирок суду, на який посилається позивач, не стосується дітей, сторін у справі та відповідач не засуджена за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дітей.

У постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц вказано, що: «позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей відповідатиме інтересам останніх.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 164-166 СК України, ст. ст. 12, 13, 48, 51, 76, 81, 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, про позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. О. Фінагеєва