Провадження № 2/537/803/2024
Справа № 537/1621/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовною заявою представника позивачів - адвоката Остахова Володимира Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 ,

про встановлення порядку користування квартирою,

встановив:

Представник позивача адвокат Остахов В.П. подав до суду позовну заяву, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділити кімнату «6» площею 17,2 кв.м., кімнату «8» площею 33,1 кв.м., кімнату «15» площею 21,0 кв.м., вбудовану шафу «16» (фактично вбиральну) площею 7,3 кв.м. (в додатках до висновку експерта № 19-24 виділено синім кольором), загальною площею 133,33 кв.м.; у користування ОСОБА_3 виділити кімнату «4» площею 23,7 кв.м., кімнату «7» площею 15,2 кв.м., кімнату «14» площею 31,8 кв.м. (в додатках до висновку експерта №19-24 виділено зеленим кольором), загальною площею 124,97 кв.м.; коридор «1», вбиральню «2», сходову клітку «3», вбиральню «5», лоджію, кухню «9», сходову клітку «10», коридор «11», вбудовану шафу «12» та кімнату «13» загальною площею 109,00 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників (в додатках до висновку експерта « 19-24 виділено червоним кольором).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.04.2024 відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та призначено судове засідання.

12.04.2024 від відповідача ОСОБА_3 до суду подана заява про відвід судді, в якій відповідач заявляє відвід судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханькову О.В. у цивільній справі № 537/1621/24 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення користування квартирою .

Заява про відвід мотивована тим, що спір між сторонами існує з приводу квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що суддя ОСОБА_4 був сусідом ОСОБА_3 та тривалий час проживав разом зі своєю сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_4 знаходяться поруч на одному поверсі, тому відповідач знайома особисто з суддею ОСОБА_4 , як з колишнім сусідом, поза межами судового процесу. У зв`язку з цим у відповідача ОСОБА_3 вбачає обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача - адвокат Остахов В.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про відвід судді, суд дійшов наступного висновку.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч.3 ст. 40 ЦПК України).

З`ясувавши підстави та мотиви відводу, які вбачається із заяви про відвід судді, заявлений відвід є безпідставним та не містить передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для відводу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Із наведеного слідує, що відвід повинен бути вмотивований із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, то це є підставою для відмови у його задоволенні.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість ("безсторонність") судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості потрібно керуватися і джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: (і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; (іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, лише факт знайомства із суддею не може бути підставою для відводу судді. Крім того, у заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі.

Суд також звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; вирішуючи питання про слухання або перенесення слухання у справі начебто через неможливість розглянути її без належним чином повідомленого про слухання справи відповідача, не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Заявник посилається на те, що особисто знає суддю ОСОБА_4 , адже були сусідами, саме ці обставини викликають в нього занепокоєння та сумніви в неупередженості, але в той же час ці обставини не підтвердженні доказами, а є лише припущенням, які не підтвердилися при вивченні заяви будь-якими достовірними доказами.

Таким чином суд приходить до переконання про відсутність обмежень, передбачених ст. 36, 37 ЦПК України в діях судді Маханькова О.В. Суд вважає мотиви відводу безпідставними, надуманими та такими, які спрямовані на затягування вирішення спору по суті та у заявленому відводі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Маханькова Олександра Васильовича у цивільній справі за позовом представника позивачів - адвоката Остахова Володимира Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 , про встановлення порядку користування квартирою - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Маханьков О.В.