Справа № 385/578/24
Провадження № 2-о/385/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його дідуся ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заяви покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув його батько ОСОБА_3 . Після смерті батька він, його мама ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_5 звернулись з заявами про отримання грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На момент загибелі батька дідусь заявника (батько загиблого ОСОБА_3 ) ОСОБА_2 був живий, а отже частку виплати між ними розподілено та виплачено не було. Дід з відповідною заявою не звертався, так як проживав на окупованій території, був налаштований проти України. Про його смерть нелегітимним органом - Луганським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Лутугине Лутугинського району, лнр, рф.

У зв`язку з тим, що неможливо легітимізувати свідоцтво про смерть діда, видане нелегітимним органом заявник змушений звернутись в суд для отримання рішення про встановлення юридичного факту смерті, яке необхідне йому для пред`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою від 12.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду, залучено за заявою ОСОБА_1 в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

В судове засідання представники заінтересованих осіб не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Від представниці Гайворонського відділу ДРАЦС Л. Стицюри надійшла заява про те, що проти задоволення заявлених вимог вона не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2 , батьком заявника ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 16.06.2000, НОМЕР_3 від 29.05.1975.

Факт смерті ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 13.12.2023 «Лутугинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції луганської народної республіки».

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

П. 2 ч. 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Як встановлено судом, заявник має намір встановити факт смерті дідуся, оскільки це має юридичне значення, а саме для отримання належного свідоцтва про смерть, оформлення виплат після загибелі батька та настання наслідків, відповідно до законодавства України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Отже документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_2 видані установами на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати які заявник можливості не має, так як його дідусь помер у 2023 на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим на даний час заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть дідуся на території України.

Водночас у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов`язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) Території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно з розпорядженням КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02.12.2015 № 1275-р (зі змінами), місто Лутугине Луганської області є тимчасово окупованим.

Відтак, суд, як виняток, приймає до уваги дані смерті особи, дату і місце, які зазначені у документах, виданих на тимчасово окупованій території.

Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин, існують підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 76-77, 258, 259, 263, 265, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересовані особи: Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження вул. Великого Кобзаря, 4, м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, місце народження : російська федерація, Новосибірська область, м. Барабінськ, місце проживання: Україна, Луганська область, Лутугинський район, м. Лутугине, місце смерті: Україна, Луганська область, Лутугинський район, м. Лутугине, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню та його оскарження не зупиняє виконання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН

Дата документу 12.04.2024