Справа №305/2202/22
Провадження по справі 2/305/22/24
03.04.2024. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Вербещука В.А.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору, Рахівська міська рада Закарпатської області про поділ у натурі частки із майна, що є в спільній власності,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Поштак Юстина Степанівна, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ у натурі частки із майна, що є в спільній власності.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 жовтня 2007 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями зазначеної в заповіті цілої частки майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво, складається з будинку за АДРЕСА_1 , загальною площею 112,70 кв.м., житловою площею 71,30 кв.м. з надвірними спорудами. Крім свідоцтва про право на спадщину за заповітом, право власності позивача на 1/2 частку у спільній часткові власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане КП «БТІ» Рахівської районної ради, від 15.11.2007 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер 297163802. Підставою для звернення з позовом до суду стало те, що спірний будинок вже давно розділений між співвласниками на дві квартири, але відповідно до плану технічної документації КП «БТІ» Рахівської районної ради від 04.01.2022, сходи які ведуть на другий поверх розміщені на частці, яка належить позивачу, тому доступ до другого поверху проходить лише через перший поверх, і позивач не має змоги вільно користуватися своєю часткою житлового будинку. Окрім того, відповідач в цілій частині використовує для власних потреб земельну ділянку, яка призначеня для обслуговування спірного житлового будинку. На усні звернення позивача, добровільно поділити земельну ділянку пропорційно до часток у спадковому майні, відповідач не реагує, вчинає сварки та погрожує фізичною розправою, заявляючи, що лише він має право користування спадковим майном. 02 лютого 2002 року, позивачем надіслано відповідачу письмову пропозицію про надання добровільної згоди для проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження для проведення виділу в натурі часток у спірному майні, провести переобладнання сходів, окремо (незалежно) від частки позивача, провести геодезичну зйомку земельної ділянки та провести розподіл земельної ділянки, на яку відповідач не реагує. На підставі наведеного, просила виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні ОСОБА_2 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . Вирішити питання розподілу судових витрат.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_5 від 10.11.2022 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 08.12.2022. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у справі, Рахівську міську раду Закарпатської області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року призначено по справі судову будівельну технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи є технічна можливість, відповідно до нормативно-правових актів у галузі будівництва, поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників? Які варіанти розподілу будинку АДРЕСА_1 можливо визначити відповідно до часток співвласників та вимог нормативно-правових актів (зазначити всі можливі варіанти)? Проведення експертизи доручено судовому експерту, ОСОБА_6 . На час призначення судом експертизи, провадження у справі зупинено.
18.07.2023 до суду надійшов висновок експерта від 12.07.2023 за №600/01-23.
Ухвалою суду від 28.07.2023 поновлено провадження у справі.
25.09.2023, представник позивача, ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву в порядку ч.2 ст.49 ЦПК України.
У поданій заяві зазначила, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №600/01-23 від 12 липня 2023 року, виділ в натурі (розподіл) для сторін з дотриманням фактичного (існуючого) порядку користування є технічно можливим, пропонується виділити співвласнику (позивачу) ОСОБА_2 : по житловому будинку літ. «А» всі приміщення першого поверху площею 59,9 кв.м., в тому числі: коридор під № 1 площею 8,8 кв.м.; кухня під № 2 площею 11,5 кв.м.; комора під № 3 площею 6,1 кв.м.; кімната під № 4 площею 16,8 кв.м; кімната під № 5 площею 16,7 кв.м.; сарай літ. «В» з площею забудови 17,4 кв.м. Співвласнику (відповідачу) ОСОБА_3 : по житловому будинку літ. «А» всі приміщення другого поверху площею 52,8 кв.м., в тому числі: коридор під № 1 площею 7,0 кв.м.; коридор під № 2 площею 8,0 кв.м.; кімната під № 3 площею 18,9 кв.м.; кімната під № 4 площею 18,9 кв.м. сарай літ. «Г» з площею забудови 12,1 кв.м.; літня кухня літ. «Б» площею 15,4 кв.м. В спільне користування співвласників пропонується передати: вбиральню літ. «Д»; огорожу № 1-2;колодязь № 3. Даний варіант розподілу житлового будинку в дослідницькій частині Висновку зазначено як третій варіант розподілу. Графічно такий варіант зображено на План-схемах №№ 6-8, що додаються в Додатках 6-8 до даного Висновку. Вищевказаний виділ співпадає з фактичним та історично складеним порядком користування домоволодінням. Для ізольованого користування виділеними частинами житлового будинку, згідно даного варіанту розподілу значних додаткових робіт проводити не потрібно. Висновок судової будівельно-технічної експертизи відповідачем не оспорювався. Зважаючи на те, що виділ належної позивачеві частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна йому частина будинковолодіння є відокремленою, має свій вхід та комунікації, позивач вважає за можливе на підставі ст.364 ЦК України просити суд виділити в натурі із спільної часткової власності 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, як окремий об`єкт нерухомого майна, відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу, який не порушуватиме прав сторін та враховує фактичне використання сторонами нерухомості. На підставі викладеного, просила позов задовольнити. Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні ОСОБА_2 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . По житловому будинку літ. «А» всі приміщення першого поверху площею 59,9 кв.м., в тому числі: коридор під № 1 площею 8,8 кв.м.; кухня під № 2 площею 11,5 кв.м.; комора під № 3 площею 6,1 кв.м.; кімната під № 4 площею 16,8 кв.м; кімната під № 5 площею 16,7 кв.м.; сарай літ. «В» з площею забудови 17,4 кв.м. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору, витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи та витрат за надання правничої допомоги.
Ухвалою суду від 20.11.2023, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про зміну предмета або підстави позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору, Рахівська міська рада Закарпатської області про поділ у натурі частки із майна, що є в спільній власності.
Ухвалою суду від 21.12.2023 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 25 січня 2024 року.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 змінені позовні вимоги підтримала з підстав наведених у заяві. На задоволенні змінених позовних вимог наполягає.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання жодного разу не з`явився. Відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи суду не подавав.
Представник відповідача, ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Про час ,дату та та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавав. Будучи присутнім у судовому засіданні 28.03.2024 змінені позовні вимоги не визнав. Зазначив, що його довіритель незгідний із запропонованими експертом варіантами розподілу житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності сторін та має намір запропонувати свій варіант розподілу.
Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, Рахівської міської ради у судове засідання, не з`явився. В.о. міського голови ОСОБА_8 , 01.12.2023 надіслав до суду електронною поштою заяву, в якій просив розглянути справу без участі їх представника. Позовні вимоги підтримують.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Судом встановлено, що сторонам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом №1-3555 та №1-3556, виданих 29.10.2007 державним нотаріусом Рахівської ДНК, ОСОБА_9 на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частині за кожним належить житловий будинок, загальною площею 112,7 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м., з надвірними та господарськими спорудами: літня кухня (Б), сарай (В), сарай (Г), вбиральня (Д), огорожа №1-2, околодязь №3, які розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16662702 виданим 15.11.2007 КП "БТІ" Рахівської районної ради та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №297163802 від 31.01.2022.
Позивач, ОСОБА_2 , ініціюючи позов до суду, зазначає, що спірний будинок вже давно розділений між співвласниками на дві квартири, але відповідно до плану технічної документації КП «БТІ» Рахівської районної ради від 04.01.2022, сходи які ведуть на другий поверх розміщені на частці, яка належить йому, тому доступ до другого поверху проходить лише через перший поверх, і він не має змоги вільно користуватися своєю часткою житлового будинку.
У відповідності до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
З вищенаведених норм законодавства вбачається, що виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником відокремленого майна
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінністатті 181 ЦК України.
Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.
Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.
Відповідно до статей 183, 367 ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.
Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.
Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно достатті 364 ЦК Україниправо спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, які підтримав Верховний Суд у постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 170/289/16-ц, від 24 грудня 2020 року у справі № 457/725/16-ц, від 10 травня 2022 року у справі №592/9330/16-ц, від 27липня 2022 року усправі №463/6258/15-ц.
При прийнятті рішення суд враховує, що виділ у натурі частки із спільного майна є можливим.
Відповідно до висновку судового експерта судової будівельно-технічної експертизи ОСОБА_6 №600/01-23 від 12 липня 2023 року, поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до нормативно-правових актів у галузі будівництва згідно з частками співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким належить по 1/2 частки вказаного нерухомого майна, є технічно можливим з незначним відхиленням від ідеальних часток.
Судовим експертом запропоновано 3 варіанти розподілу житлового будинку та господарських споруд.
Оскільки сторонами у добровільному порядку між собою не погоджено варіант розподілу житлового будинку та господарських споруд, суд обирає 3-й варіант поділу об`єктів нерухомості, який запропонований судовим експертом ОСОБА_6 .
При виборі варіанту поділу, суд виходить з того, що 3-тий варіант поділу об`єктів нерухомості найбільш наближений до розмірів ідеальних часток сторін.
Поряд з цим, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача, що він не згідний з варіантами розподілу запропонованими судовим експертом ОСОБА_6 .
В разі виникнення сумнівів у правильності висновку експерта, відповідач та його представник, у відповідності до ч.2 ст.113 ЦПК України, не були позбавлені можливості заявити клопотання про призначення повторної експертизи.
Такого клопотання, сторонами не заявлялося, у зв`язку із чим, суд вважає висновок судового експерта ОСОБА_6 №600/01-23 від 12 липня 2023 року - неналежним та допустимим доказом по справі.
Враховуючи встановлені обставини, в розумінні зазначених вище правових норм, сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи співвласниками спірного нерухомого майна, мають відповідне, гарантоване Законом право на виділ частки в натурі (поділ будинку).
У зв`язку з наведеним, суд, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, представник позивача, адвокат Поштак Ю.С. у судовому засіданні просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрат на проведення експертизи.
У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка понесла, будь-які інші витрати пов`язані з розглядом справи.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Змінені позовні вимоги задовольнити.
Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну ОСОБА_2 1/2 частку домоволодіння, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною часткою господарських споруд та будівель, по житловому будинку літ. «А» всі приміщення першого поверху, площею 59,9 кв.м., в тому числі:
- коридор під №1, площею 8,8 кв.м.;
- кухня під №2, площею 11,5 кв.м.;
- комора під №3, площею 6,1 кв.м.;
- кімната під №4, площею 16,8 кв.м;
- кімната під №5, площею 16,7 кв.м.;
- сарай літ. «В» з площею забудови 17,4 кв.м.
Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну ОСОБА_3 1/2 частку домоволодіння, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною часткою господарських споруд та будівель, по житловому будинку літ. «А» всі приміщення другого поверху, площею 52,8 кв.м., в тому числі:
- коридор під № НОМЕР_2 , площею 7,0 кв.м.;
- коридор під №2, площею 8,0 кв.м.;
- кімната під №3, площею 18,9 кв.м.;
- кімната під №4, площею 18,9 кв.м.
- сарай літ. «Г» з площею забудови 12,1 кв.м.;
- літня кухня літ. «Б», площею 15,4 кв.м.
В спільне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передати:
- вбиральню літ. «Д»;
- огорожу №1-2;
- колодязь №3
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відомості щодо учасників справи:
Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 .
Відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2024 року.

Головуюча: М.О. Марусяк