КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

11 квітня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/7491/22

Апеляційне провадження № 22-з/824/314/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравець Ростислава Юрійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого проректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Ільченка Володимира Васильовича, Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано наказ Київського національного університету імені Тараса Шевченка Ільченка В.В за № 08-4340-04 від 08 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи» в частині відсторонення ОСОБА_1 , асистента кафедри теоретичної кібернетики факультету комп`ютерних наук та кібернетики від роботи з 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати у зв`язку з відмовою або ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19. Стягнуто з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаний з відстороненням від роботи з 08 листопада 2021 року по 21 лютого 2022 року у розмірі 71 308 (сімдесят одна тисяча триста вісім) гривень 59 копійок. Стягнуто з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 21 600 (двадцять одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. В решті позовних вимог - відмовлено (т.1 а.с. 189-197).

Не погоджуючись із рішеннями суду, 07 вересня 2023 року представник Київського національного університету імені Тараса Шевченка - Мельник Т.М. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 3 а.с. 96-103).

Також, не погодившись з рішенням районного суду, 30 жовтня 2023 року представник Першого проректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Ільченка В.В. - адвокат Шведа О.В., направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив виключити Ільченка В.В. зі складу відповідачів, скасувати рішення районного суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до неналежного відповідача Ільченка В.В. та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2024 року апеляційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка - задоволено частково. Апеляційну скаргу Першого проектора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Ільченка В.В. - задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року - скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Першого проректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Ільченка В.В. про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 до Першого проректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Ільченка Володимира Васильовича. В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року - залишено без змін (т. 2 а.с. 93-101).

01 лютого 2024 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравець Р.Ю. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій останній просив стягнути з Київського національного університету ім.. Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу за розгляд справи Київським апеляційним судом в розмірі 14 900,00 грн. (т. 2 а.с. 106-107).

Представник відповідача Київського національного університету ім.. Тараса Шевченка - Мельник Т.М. подала заяву в якій заперечувала обґрунтованість та співмірність витрат на правничу допомогу, просила зменшити їх розмір до 3 000 грн., які вважала реальними (т. 2 а.с. 137-145).

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені поштовими повідомленнями та на зазначені ними адреси електронної пошти (у т.ч. надісланням повідомлення до зареєстрованого електронного кабінету) із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Представник ОСОБА_1 - адвокат Кравець Р.Ю. подав письмову заяву в якій підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення і просив її задовольнити, справу розглянути за відсутності позивача та його представника (т. 2 а.с. 129-136, 146-153).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 5 ст. 130, ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяв, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_3 - адвокатом Кравець Р.Ю. було заявлено орієнтований розмір витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести відповідач в суді апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 227-235).

На підтвердження повноважень представника ОСОБА_3 - адвоката Кравець Р.Ю. до суду надано копію договору про надання правової допомоги № 36 від 08 лютого 2022 року, укладеного між АО «Кравець і партнери» та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 25-26), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1362670 (т. 1 а.с. 240), свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія № 3249 (т. 1 а.с. 239).

На підтвердження витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції надано: акт надання послуг № 000626 від 27 жовтня 2023 року (т. 2 а.с116), акт наданих послуг № 000709 від 24 листопада 2023 року (т. 2 а.с. 117), акт наданих послуг № 000708 від 21 грудня 2023 року (т. 2 а.с.118), акт наданих послуг № 12 від 18 січня 2024 року (т. 2 а.с. 119), рахунок на оплату № 804 від 24 жовтня 2023 року (т. 2 а.с. 108), рахунок на оплату № 805 від 24 жовтня 2023 року (т. 2 а.с. 109), рахунок на оплату № 963 від 08 грудня 2023 року (т. 2 а.с. 110), рахунок на оплату № 96 від 17 січня 2024 року (т. 2 а.с. 111).

На підтвердження оплати наданих послуг до суду надано платіжну інструкцію № 9322-0380-0461-4268 про сплату 5 000,00 грн., платник: ОСОБА_1 , отримувач: АО «Кравець і партнери», призначення платежу: відзив на апеляційну скаргу 27.10.2023 (т. 2 а.с. 112); платіжну інструкцію № 9323-4284-4359-1963 від 16 листопада 2023 року про сплату 3 300,00 грн., платник: ОСОБА_1 , отримувач: АО «Кравець і партнери», призначення платежу: судове засідання апеляція Київський апеляційний суд від 16.11.2023 (т. 2 а.с. 113); платіжну інструкцію № 9326-6389-2861-2719 про сплату 3 300,00 грн., платник: ОСОБА_1 , отримувач: АО «Кравець і партнери», призначення платежу: судове засідання апеляція Київський апеляційний суд від 14.12.2023 (т. 2 а.с. 114); платіжну інструкцію № 9330-3439-3319-9014 про сплату 3 300,00 грн., платник: ОСОБА_1 , отримувач: АО «Кравець і партнери», призначення платежу: судове засідання апеляція Київський апеляційний суд від 18.01.2024 (т. 2 а.с. 115).

Так, в акті наданих послуг № 000626 від 27 жовтня 2023 року зазначено перелік виконаних робіт, послуг в рамках правової допомоги АО «Кравець і партнери» на підставі договору № 36 від 08 лютого 2022 року, зокрема: відзив на апеляційну скаргу від 27 жовтня 2023 року, вартість 5 000,00 грн. (т. 2 а.с. 116), в акті № 000709 від 24 листопада 2023 року зазначено перелік виконаних робіт, послуг в рамках правової допомоги АО «Кравець і партнери» на підставі договору № 36 від 08 лютого 2022 року, зокрема: судове засідання: апеляція Київський апеляційний суд від 16.11.2023, вартість 3 300,00 грн. (т. 2 а.с. 117), в акті № 000708 від 21 грудня 2023 року зазначено перелік виконаних робіт, послуг в рамках правової допомоги АО «Кравець і партнери» на підставі договору № 36 від 08 лютого 2022 року, зокрема: судове засідання: апеляція Київський апеляційний суд від 14.12.2023, вартість 3 300,00 грн. (т. 2 а.с. 118), в акті № 12 від 18 січня 2024 року зазначено перелік виконаних робіт, послуг в рамках правової допомоги АО «Кравець і партнери» на підставі договору № 36 від 08 лютого 2022 року, зокрема: судове засідання: апеляція Київський апеляційний суд від 18.01.2024, вартість 3 300,00 грн. (т. 2 а.с. 119).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

За змістом ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, до суду апеляційної інстанції було подано заперечення представником Київського національного університету імені Тараса Шевченка - Мельник Т.М., в яких зазначено прохання зменшити їх розмір до 3 000 грн. з огляду на неспівмірність витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 137-149).

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи і заперечення сторін та дійшов висновку про зменшення витрат позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції виходячи з наступного.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Врахувавши вищевказане, колегія суддів погодилась з доводами представника Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо завищеної суми витрат на правничу допомогу, яку сторона позивача просила стягнути з відповідача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Зокрема апеляційний суд вважає, що розмір витрат щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу від 27 жовтня 2023 року у сумі 5 000,00 є завищеним, оскільки у відзиві відтворюється правова позиція, викладена у позовній заяві, відповіді на відзив. Крім того, на момент підготовки відзиву на апеляційну скаргу, правова позиція позивача вже була сформована та не потребувала додаткового вивчення обставин справи, збору доказів та вивчення законодавства. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про зменшення вартості вказаних витрат з 5 000,00 грн. до 2 000,00 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судове засідання від 16 листопада 2023 року було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Борисової О.В. у відпустці. Розгляд справи в судовому засіданні 14 грудня 2023 року був відкладений за клопотанням представника Київського національного університету ім. Т. Шевченко - Мальник Т.М. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представники ОСОБА_3 - адвокат Коваленко І.О. та адвокат Сідяк А.Д. прибули до Київського апеляційного суду (т. 2 а.с. 78-83).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21, від 26.10.2022 у справі № 910/4277/21).

Таким чином, виходячи з вищенаведених вимогзаконодавства, засад розумності і справедливості, та враховуючи заперечення відповідача, суд визначає до стягнення суму витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 900,00 грн., яка є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, та відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравець Ростислава Юрійовича про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Київського національного університету імені Тараса Шевченка (Код ЄДРПОУ - 02070944) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу за розгляд справи апеляційним судом у розмірі - 10 900 грн.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 11 квітня 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова