Провадження № 22-ц/4808/579/24
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Максюти І. О.,

суддів: Василишин Л. В., Фединяка В.Д.

розглянувши заяву судді Василишин Л. В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України для розгляду цивільної справи № 344/12972/22, провадження № 22-ц-4808/579/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Максюта І. О., судді: Фединяка В.Д., Василишин Л. В.

Суддя Василишин Л. В. подала заяву про самовідвід, мотивуючи тим, що в силу пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України не може брати участь у розгляді цієї справи, оскільки представником ОСОБА_1 є адвокат Кузик В. І., який є чоловіком її двоюрідної сестри та його сім`я перебуває в близьких стосунках з родиною судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Ураховуючи викладене, з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності судді, заяву судді Василишин Л. В. про самовідвід необхідно задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 передати для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Максюта

Л. В. Василишин

В.Д. Фединяк