18.04.24 Провадження 2/235/991/24
Справа 235/3017/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2024 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Філь О.Є.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту перебування на утриманні в порядку цивільного судочинства, позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання грошового забезпечення, яке нараховується ОСОБА_5 за останнім місцем несення служби, а також пільг, встановлених законом для членів родини військовослужбовців, які зникли безвісті за особливих обставин, Метою встановлення даного факту позивач вказала отримання соціального захисту, в тому числі виплат.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

В цій справі позивачка ОСОБА_1 мотивувала звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту перебування на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час його зникнення безвісті, тобто станом на 13.03.2022року, під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації для отримання в подальшому допомоги та інших пільг, передбачених законодавством України.

Тобто, метою звернення до суду з такою позовною заявою є підтвердження певного соціального-правового статусу для отримання від держави допомоги та інших пільг, що свідчить про те, що така справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, враховуючи визначені законом завдання цивільного судочинства, є недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час його зникнення безвісті, тобто станом на 13.03.2022 року, під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Аналогічні по суті висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19 та в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року за наслідками розгляду справи № 290/289/22.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Роз`яснити позивачу його право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала, як така, що постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.Є. Філь

.