БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/45/24
Справа № 356/869/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2024 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Хоменко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації в розмірі 83 190,60 грн. та судового збору в сумі 2684 грн. Позивач обґрунтовував позов тим, що 07.08.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Баланітес» укладено договір страхування наземного транспортного засобу № 3169/20-Т/Ц4, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Порше», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 23.12.2020 сталась ДТП за участю автомобіля марки «Порше», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталась в результаті порушення водієм автомобіля «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва в справі № 758/768/21 від 15.02.2021. Розмір страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь страхувальника на підставі умов договору страхування наземного транспорту, склав 210 690,60 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вчинення ДТП була застрахована в ТДВ СГ «Оберіг» (поліс № АР/0237941) з лімітом відповідальності 130 000 грн. та франшизою в розмірі 2 500 грн., ТДВ СГ «Оберіг» сплатило ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування в сумі 121 125 грн. відповідно до угоди про здійснення страхового відшкодування від 05.07.2021 зі знижкою 5 %. Відтак, посилаючись на положення ст.ст. 993, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в порядку суброгації грошові кошти, а також судовий збір у вказаному вище розмірі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 20.12.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.03.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погодився та зазначив, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди станом на 23.12.2020 його цивільно-правова відповідальність, як водія транспортного засобу «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ СГ «Оберіг» у відповідності до Полісу № АР/0237941 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом страхового відшкодування 130 000 грн. ТДВ СГ «Оберіг» виплатило на користь позивача 127 500 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, як вбачається з наданого розрахунку страхового відшкодування, при розрахунку вартості матеріального збитку позивачем не був застосований коефіцієнт фізичного зносу, незважаючи на те, що автомобіль «Порше», д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, тобто був в експлуатації майже 3 роки. За таких обставин, просить суд прийняти даний відзив та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.128-132).

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 24.01.2024, 05.03.2024 та 21.03.2024 через канцелярію суду представник позивача подав заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с.109,125,145).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, а саме поштою рекомендованими листами з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, 11.03.2024 через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти позову заперечує (а.с.138).

За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та ТОВ «БАЛАНІТЕС» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3169/2/20-Т/Ц4 від 07.08.2020 «ALL RISCK», за умовами якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій (страхових ризиків),що ностять характер ймовірності та випадковості, в тому числі, будь-які пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу, його окремих конструктивних елементів або додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким є автомобіль марки Porsche Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, коричневого кольору, власником якого є ТОВ "Баланітес"; строк дії договору з 12.04.2020 до 11.04.2021, з урахуванням умов п.п. 23.1, 23.2 договору; загальна страхова сума 3 240 000 грн.; страхова сума по транспортному засобу 3 159 600 грн., страхова сума по додатковому обладнанню 80 400 грн., страховий платіж 97 200 грн., франшиза 0% від страхової суми; заява на страхування, що є додатком № 1 до договору № 3169/2/20-Т/Ц4 від 07.08.2020, міститься в матеріалах справи (п.п. 5, 10, 12, 16, 22.1-22.2 договору) (а.с.4-7).

23.12.2020 о 14 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Набережно-Рибальська, 28, сталась ДТП за участю транспортного засобу «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричіпом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «Porsche», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2021 в справі № 758/768/21, що набрала законної сили 25.02.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір (а.с.12-13).

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля Porsche Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , є ТОВ «БАЛАНІТЕС» (а.с.64).

25.12.2020 ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.61).

Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту від 05.01.2021, виконаного ТОВ «ЕАК «Довіра» на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 04.01.2021 та ремонтної калькуляції № 17663 від 05.01.2021, визначена вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Porsche Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП 23.12.2020, що станом на дату оцінки становить 211 486,97 грн. (а.с.71-84).

Згідно з рахунком Філії «Віннер ПЦКА «ТОВ «Віннер Автомотів» № 1067753 від 05.01.2021 та рахунком-фактурою ТОВ «ВАЙЛЕКС ГРУПП» № СФ-001196 від 30.12.2020, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Porsche Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням вартості запчастин та матеріалів, роботи становить 199 159,60 грн. та 11 531,00 грн. відповідно, всього на суму 210 690,60 грн. (а.с.69-70).

У відповідності до страхового акта №006.03151320-1 від 12.01.2021, подія, яка сталася 23.12.2020, де водій транспортного засобу «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення з транспортним засобом Porsche Panamera реєстраційний номер НОМЕР_1 , кваліфіковано як страховий випадок, згідно п.7 Договору страхування наземного транспортного засобу №3169/20-Т/Ц, сума страхового відшкодування становить 210690,60 гривень. Прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на рахунок Філія «Віннер ПЦКА «ТОВ «Віннер Автомотів» у розмірі 199 159,60 грн. та на рахунок ТОВ «ВАЙЛЕКС ГРУПП» в сумі 11 531,00 грн. (67-68).

Згідно з платіжними дорученнями від 13.01.2021 №№ 1868586, 1868597, позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 3169/2/20-Т/Ц4 від 07.08.2020 шляхом перерахування коштів за рахунком № НОМЕР_5 від 05.01.2021 Філії «Віннер ПЦКА «ТОВ «Віннер Автомотів» у розмірі 199 159,60 грн. та за рахунком-фактурою № СФ-001196 від 30.12.2020 ТОВ «ВАЙЛЕКС ГРУПП» в сумі 11 531,00 грн., в загальній сумі 210 690,60 грн. (а.с.85-86).

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" згідно з полісом з лімітом відповідальності страховика за завдану шкоду майну в розмірі 130 000 грн. та франшизою в сумі 2500 грн., що підтверджується відповіддю від НПУ, а також даними з центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України за посиланням https://policy-web.mtsbu.ua/. У відповідності до платіжного доучення №423від 20.07.2021, ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" сплатило страхове відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно страхового акту № 25752/1 від 20.07.2021 в розмірі 121 125 грн., (а.с.87-92).

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічне визначення поняття "договір страхування" міститься в ст. 979 ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі ЦК України).

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно ст. 25 Закону України "Про страхування" виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні приписи містяться в ч.ч. 1,2 ст. 990 ЦК України, згідно яких страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

У разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

Водночас, як зазначено в прийнятих за результатами перегляду справ даної категорії постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Отже, наявність рахунку-фактури № СФ-001196 від 30.12.2020 та рахунку № 1067753 від 05.01.2021, а також платіжних доручень від 13.01.2021 №№ 1868586, 1868597 є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.06.2018 року у справі № 910/7449/17, в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов Договору страхування, позивач в силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Водночас, спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Ст. 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 (справа № 18066/15), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У п. 56 цієї постанови ВП ВС зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2ст.1187 ЦК України).

Згідно з ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.1ч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц).

З огляду на викладене, доводи відповідача, наведені у його відзиві, не спростовують пред`явлених позивачем вимог з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач наголосив лише на необхідності врахування фізичного зносу при розрахунку вартості відновлювального ремонту, власного розрахунку суми збитків суду не надав.

Суд зазначає, що розрахунок коефіцієнту зносу деталей транспортного засобу здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика).

Згідно з пунктом 1.6. Методики визначено, що відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Згідно п.п. 2.3, 2.4 Методики, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 1.6 Методики фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

При цьому відповідно до розділу VIII Методики щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Водночас, відповідно до пункту 7.38, 7.39 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу (ЕЗ) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує визначених п. 7.38 Методики строків (5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки).

Винятком стосовно використання зазначених вимог є, зокрема, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Так, за матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль Porsche Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, відтак на момент настання дорожньо-транспортної пригоди 23.12.2020 строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищував 7 років, а тому відсутні підстави для застосування коефіцієнту фізичного зносу відповідно до вимог пункту 7.38 вказаної Методики.

Доказів відновлення ремонтом або наявності корозійних руйнувань чи пошкоджень у вигляді деформації складових частин пошкодженого автомобіля як підстав для застосування у даному випадку коефіцієнту фізичного зносу відповідно до п.7.39 Методики до складників автомобіля, пошкоджених вищевказаною ДТП, та які підлягали заміні під час ремонту, матеріали справи не містять та сторонами суду не надано.

Таким чином, з огляду на вищенаведені висновки, відповідні заперечення відповідача не ґрунтуються на фактичних обставинах та не узгоджуються з положеннями чинного законодавства, а тому відхиляються судом як неналежні.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів спростування пред`явлених вимог відповідачем не надано.

Таким чином, вина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , під час скоєння ДТП встановлена у судовому порядку.

Отже, з огляду на вищевикладене, до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, в межах виплаченої суми перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за заподіяну ДТП шкоду.

Оскільки згідно із даними Полісу № AP/000237941, станом на дату вчинення ДТП 23.12.2020 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" та сума страхового відшкодування страховиком в межах ліміту відповідальності за завдану шкоду майну та за вирахуванням передбаченої полісом суми франшизи становить 130 000 грн. 2 500 грн. = 127 500 грн., різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою сплаченого страхового відшкодування (210 690,60 грн. 127 500 грн. = 83 190,60 грн.) підлягає стягненню з ОСОБА_1 як особи, винної у заподіянні збитків.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в добровільному порядку та у повному обсязі, на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і належних та допустимих доказів, що спростовують вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджуються та відповідачем не спростовані, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 83 190,60 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації підлягає задоволенню.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 979, 988, 990, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 79-81, 89, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154 () суму майнової шкоди в порядку суброгації в розмірі 83 190 (вісімдесят три тисячі сто дев`яносто) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154 () судові витрати в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. О. Капшученко