Номер провадження 2/722/78/24
12 квітня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Ратушенка О.М.
секретаря судових засідань Кушнір І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
АТ «Страхова компанія «ІНГО» звернулося через поштове відділення до Солом`янського районного м.Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалося на те, що між ТОВ «Перша лізингова компанія» та Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів №47-07, за яким застраховано транспортний засіб «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В період дії договору страхування, 13.01.2022 року в м. Київ, по вул. Саксаганського, 29, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Peugeot», державний № НОМЕР_1 (власник - ТОВ «Перша Лізингова Компанія», водій - ОСОБА_2 ) та «Land Rover», державний № НОМЕР_2 (власник - АТ КБ «Приватбанк», водій - ОСОБА_1 ). Після ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, в результаті чого завдано матеріальних збитків.
Відповідно до довідки поліції про ДТП та постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 11.04.2022 року №752/1728/22, винуватцем зазначеної ДТП є ОСОБА_1 , тобто відповідач.
Після зазначеної ДТП потерпіла сторона ТОВ «Перша Лізингова Компанія» звернулась до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування. Оскільки даний випадок є страховим, за договором страхування №47-07, позивачем заява була прийнята, були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.
Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 15 541,02 грн. Цей факт підтверджується страховим актом №4654410 та платіжним дорученням №2719.
Звертають увагу, що розмір страхового відшкодування визначався на підставі Рахунку СТО № АК-0000162 від 18 січня 2022 року та рахунку- акту виконаних робіт № АКК2200307 від 25.01.2022 року. Згідно вищезазначених документів, вартість ремонту автомобіля «Peugeot», державний № НОМЕР_1 становила 15 541,02 грн. Виплата страхового відшкодування визначалась за договором страхування та була здійснена на рахунок страхувальника, оскільки останній самостійно оплатив ремонт застрахованого автомобіля, що підтверджує фактичні витрати на ремонт автомобіля.
Розрахунок суми, що стягується з відповідача визначався наступним чином: 15 541,02 грн. (розрахований розмір страхового відшкодування) - 00 грн. (розмір франшизи за договором страхування) = 15 541.02 грн.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути без представника позивача, а також не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином та завчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, а також не подав відзив на позов.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Дослідивши письмові докази в справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судом встановлено, що між ТОВ «Перша лізингова компанія» та Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів №47-07 за яким застраховано транспортний засіб - «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
13.01.2022 року в м.Київ по вул.Саксаганського,29, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 (власник - ТОВ «Перша лізингова компанія») під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .
Внаслідок цієї ДТП транспортному засобу автомобіля «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток.
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 11.04.2022 року ДТП за вищевказаних обставин сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП України.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
01.02.2022 року ТОВ «Перша лізингова компанія» через свого представника звернулось до ПрАТ «АСК» «ІНГО Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 13.01.2022 року за участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування.
Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Положеннями ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Оскільки, цей випадок є страховим, за договором страхування позивачем вищевказана заява була прийнята та здійснені дії із встановлення всіх обставин події, визначення розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП не була застрахована.
Положеннями ст.9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
У справі, що розглядається, спір виник щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою страховою компанією коштів за договором добровільного майнового страхування.
Згідно із ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
Таким законом, зокрема, є норми ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.
Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.
АТ «Страхова компанія «ІНГО»» виплатило страхувальнику страхове відшкодування та звернулося до ОСОБА_1 , який є винним у скоєнні ДТП, що сталася 13.01.2022 року, з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування, однак відповідач так і не відшкодував завданої шкоди на користь позивача.
Враховуючи норми ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від нього права кредитора до відповідача.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.993, 1166 1187ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст. ст.4, 76 - 81,89,141,263 - 265,279 ЦПК України,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М.Ратушенко