Справа № 353/370/24
Провадження № 2/353/198/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати недійсним та скасувати рішення Тлумацької міської ради Івано-Франківської області від 28.02.2020 року «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,35 га за адресою: Івано-Франківська область, с. Тарасівка, ур. «Могила»».

За нормами п. «б» ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За правилами ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч. 7 цієї статті ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 10 статті 118 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів з клопотанням на отримання дозволу для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду якого встановлені ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: (1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; (2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; (3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; (4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; (5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; (6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Адміністративною справою в розумінні частини 1 статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що суть спірних правовідносин полягає у оспорюванні правомірності прийнятих відповідачем рішень, а саме: про визнання недійсним та скасування рішення Тлумацької міської ради Івано-Франківської області від 28.02.2020 року «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,35 га за адресою: Івано-Франківська область, с. Тарасівка, ур. «Могила»».

Наявність існуючого речового права позивача на земельну ділянку площею 0,35 га, яка знаходиться за адресою: ур. «Могила», с. Тарасівка, Івано-Франківська область на території Тлумацької міської ради Івано-Франківського рвйону Івано-Франківської області, судом не встановлено, а рішення відповідача, яке оскаржується - рішення Тлумацької міської ради Івано-Франківської області від 28.02.2020 року «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,35 га за адресою: Івано-Франківська область, с. Тарасівка, ур. «Могила»» не спричиняє виникнення, зміни або припинення речового права на цю земельну ділянку.

Згідно зіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області під час прийняття спірного рішення від 28.02.2020 року «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,35 га за адресою: Івано-Франківська область, с. Тарасівка, ур. «Могила»» здійснювала владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах орган місцевого самоврядування реалізовував свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а, від 06 лютого 2019 року у справі 346/2888/16-а, від 16 січня 2019 року у справі 361/2562/16-а.

Таким чином, у цій справі спір, який виникає з цивільних правовідносин - відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яка у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень, що свідчить про поширення на цю справу юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевказане, вважаю, що у відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 186 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення.

Також у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , який зазначений платником судового збору у квитанції № 0.0..1 від 11.04.2024 року (а.с. 11), слід повернути сплачену ним суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260-261, 353-355 ЦПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення.

Заяву з додатками повернути ОСОБА_1 , в порядку ч. 3 ст. 186 ЦПК України.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , сплачений ним по квитанції № 0.0..1 від 11.04.2024 року судовий збір в розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяН. І. ЛУЩАК