ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6354/24
провадження № 6/753/313/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2024 р. . Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.,

за участю секретаря судових засідань Москаленко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а подання старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

у березні 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане подання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2024 року подання було передано судді Шаповаловій К.В. Фактично передано судді - 1 квітня 2024 року.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження НОМЕР_7 з виконання виконавчого листа № 753/20050/20, виданого 5 лютого 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 7 липня 2020 року у розмірі 75559 грн та судових витрат в розмірі 840,80 грн. 16 березня 2021 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № НОМЕР_7, яку надіслано боржнику для виконання.Державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження, винесено постанову про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника. Постанова направлена для виконання до наступних банківських установ: АТ КБ «Приватбанк», АТ "Універсал Банк", АТ "ОКСІ банк", АТ "ТАСкомбанк", АКБ "Індустріалбанк", ПАТ "Банк Восток" Банк", АБ "Укргазбанк", АТ "Ощадбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ " Альфа-банк", ПАТ "ПУМБ", АТ "ОТП Банк".

Державний виконавець зазначає, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, боржник борг не сплатив. На думку державного виконавця, боржник свідомо не виконує рішення суду, що має негативні наслідки для стягувача та держави в цілому, а тому зазначає, що вказане є підставою для задоволення подання та тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання 11 квітня 2024 року державний виконавець не з`явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином. У прохальній частині подання державний виконавець просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши долучені до подання докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

16 березня 2021 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № НОМЕР_7.

Державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження, винесено постанову про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника. Постанова направлена для виконання до наступних банківських установ: АТ КБ «Приватбанк», АТ "Універсал Банк", АТ "ОКСІ банк", АТ "ТАСкомбанк", АКБ "Індустріалбанк", ПАТ "Банк Восток" Банк", АБ "Укргазбанк", АТ "Ощадбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ " Альфа-банк", ПАТ "ПУМБ", АТ "ОТП Банк".

При відкритті виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження державним виконавцем надіслано запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України з метою виявлення доходів боржника та відкритих рахунків у банківських установах (відкритих боржником як фізичною особою підприємцем).

Згідно отриманих відповідей, доходів боржника та транспортних засобів не виявлено.

Аналогічні запити направлялися 27.05.2021, 15.09.2021, 12.11.2021, 05.12.2021, 07.12.2021, 09.12.2021, 19.12.2021, 20.12.2021, 24.12.2021, 04.01.2022, 06.01.2022, 10.01.2022, 19.01.2022, 21.01.2022, 25.01.2022, 25.01.2022, 03.02.2022, 04.02.2022, 15.02.2022, 18.02.2022, 04.04.2022, 01.09.2022, 20.09.2022, 24.09.2022, 24.09.2022, 05.10.2022, 20.10.2022, 24.10.2022.

Згідно отриманих відповідей, доходів боржника, на які можливо звернути стягнення та транспортних засобів не виявлено.

30 березня 2021 року державним виконавцем надіслано запити щодо наявності зареєстрованого за боржником майна до: КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, ДП в Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві, Держпродспоживслужба, ГУ Держпраці в Київській області, РСЦ МВС у м. Києві, Відділ ДРАЦС РС ГТУЮ у м.Києві, Державна міграційна служба України, ГЦОСІ Державної прикордонної служби України, Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація, Державне агентство рибного господарства, Державна служба України з безпеки на транспорті.

30 березня 2021 року державним виконавцем, у зв?язку з виявленням відкритих рахунків у банківських установах АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надіслано вимоги з метою отримання інформації про номери відкритих рахунків, залишків коштів на вказаних рахунках, про рух коштів, про наявність постанов про арешт коштів.

Відповідно до отриманих відповідей від банків арешт на рахунки боржника накладено, залишок коштів на рахунках або відсутній або недостатній для виконання постанови.

Відповідно до відповідей на запити державного виконавця за боржником зареєстровано нерухоме майно: 1/4 частину квартири, яка знаходиться за адресо АДРЕСА_1 , іншого майна зареєстрованого на праві власності за боржником не виявлено.

27 травня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт вказаного майна боржника.

11 листопада 2021 року державним виконавцем, повторно винесено постанову про арешт коштів боржника. Постанова направлена для виконання до банківських установ підключених до електронного обміну через АСВП.

11.11.2021, 07.07.2022, 01.09.2022 державним виконавцем направлялися вимоги банківських установ, підключених до обміну через АСВП вимога на отримання інформації, що становить банківську таємницю про відкриті рахунки та залишок коштів на рахунках. Відповідно до отриманої інформації на рахунках залишок коштів або відсутній або недостатній для виконання рішення суду.

29 квітня та 18 травня 2022 року державним виконавцем надсилалась до АТ «Універсал Банк» платіжні вимоги на списання коштів. На дату зверненняи із цим поданням до суду відповідні кошти на рахунок відділу не надходили.

21 лютого 2024 року державним виконавцем здійснювались запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України з метою виявлення доходів боржника та відкритих рахунків у банківських установах (відкритих боржником як фізичною особою підприємцем) та до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно отриманих відповідей, доходів боржника, на які можливо звернути стягнення та транспортних засобів не виявлено.

21 лютого 2024 року державним виконавцем направлено запит до Державної міграційної служби України про зареєстроване місце проживання чи місце перебування особи.

Відповідно до відповіді боржник зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 .

14 березня 2024 року державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України з метою виявлення доходів боржника та відкритих рахунків у банківських установах (відкритих боржником як фізичною особою підприємцем) та до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно отриманих відповідей, доходів боржника, на які можливо звернути стягнення та транспортних засобів не виявлено.

21 лютого 2024 року державним виконавцем направлено через АСВП вимогу на

отримання інформації, що становить банківську таємницю про відкриті рахунки та залишок коштів на рахунках до АТ КБ «Приватбанк», АТ "Універсал Банк" "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк", АТ "Банк 3/4", АТ "СКАЙ БАНК".

Відповідно до отриманої інформації у боржника наявні відкриті рахунки

IBAN №: НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» залишок - 5,12 грн; НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк» залишок - 0,00 дол. США; НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк» залишок - 0,00 грн;

НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк» залишок - 0,00 євро; НОМЕР_5 в АТ «Універсал Банк» залишок - 0,00 грн;

НОМЕР_6 в АТ «Універсал Банк» залишок - 10,24 грн.

14 березня 2024 року державним виконавцем направлено платіжні інструкції через СЕП

на списання з рахунків боржника виявлених грошових коштів.

14 березня 2024 року державним виконавцем повторно винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно інформації від Державної прикордонної служби України за період з 16 березня 2021 року по 14 березня 2024 року боржник 15 грудня 2021 року виїхав за межі України, 21 грудня 2021 року в`їхав в Україну, 12 лютого 2022 року виїхав за межі України та станом на 14 березня 2024 року до України не повертався.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нею відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадян України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, виходячи із гарантій, передбачених статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та відповідно до принципу пропорційності, статті 11 ЦПК України, обмеження свободи пересування має буди пропорційним, тобто державний виконавець має довести суду, що за існуючих у державного виконавця повноваженнях неможливо забезпечити реальне виконання рішення суду за рахунок менш обтяжливого зобов`язання, без обмеження основоположного та конституційного права боржника на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, наприклад - звернення стягнення на грошові кошти, рухоме майно.

Для позитивного вирішення питання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника згідно до вказаних норм законів необхідними елементом є пропорційність втручання у конвенційне право особи на вільне пересування, наявність справедливого балансу між публічним інтересом у демократичному суспільстві щодо належного виконання обов`язкових державних рішень та гарантій на вільне пересування особи.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Згідно з вимогами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є факт його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі, і безпідставна неявка на виклики державного виконавця.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені законом саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Отже, наявність самого лише невиконаного зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Факт ухилення боржника має підтверджуватись сукупністю належних доказів, які державний виконавець повинен надати до суду.

Під час розгляду подання суд не встановити факт обізнаності боржника із відкритим виконавчим провадження, оскільки копії матеріалів виконавчого провадження не містять жодних доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Долучений до подання супровідний лист про надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, не є належним доказом, оскільки відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

Частинами першою, другою, п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем до подання не долучено належних, допустимих та достатніх доказів того, що боржник вчиняє умисні свідомі дії, спрямовані на невиконання відповідного зобов`язання, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду; не вказано, які перешкоди вчинені з боку боржника для проведення виконавчих дій державному виконавцеві. Державним виконавцем не надано жодних документів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов`язання, але не робить цього з неповажних причин.

Крім того, як було встановлено судом, боржник 12 лютого 2022 року виїхав за межі України і станом на 14 березня 2024 року до України не повертався.

Звернення державного (приватного) виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним (приватним) виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Судом враховано, що обмеження у праві виїзду за межі України може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості, проте наявні у справі матеріали не містять жодних даних про те, що встановлення такого обмеження якимось чином цьому посприяє.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

Керуючись статтею 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.В. Шаповалова