Справа № 342/153/24
Провадження № 2/342/212/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька с. Білка Коломийського району Івано-Франківської області звернулася в суд з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом ОКП «КМБТІ» № 77856 від 19.10.2023, в якому міститься наступна інформація про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних станом на 31.12.2012 нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності від 13.09.1989, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради № 141 від 09.08.1989, реєстровий № 97. Згідно довідки Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради № 16/176 від 24.11.2023, за домогосподарством, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га. Відповідно до довідки Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради № 16/18 від 25.01.2024, в господарстві за адресою АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_3 - мати, ОСОБА_4 - брат. На момент припинення колгоспного двору його членами були: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/3 частці кожного. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він мав у власності 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_2 заповіту не вчиняв, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . Таким чином, 1/3 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала померлому ОСОБА_2 , успадкували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Вона мала у власності 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Померла ОСОБА_3 заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її син ОСОБА_4 . Згідно довідки Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради № 16/179 від 24.11.2023 на момент смерті ОСОБА_3 , разом з нею був зареєстрований і проживав її син - ОСОБА_4 . Таким чином, проживаючи на момент смерті разом із спадкодавцем, 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 успадкував ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Він мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_4 заповіту не вчиняв, спадкоємцем другої черги за законом є його рідна сестра ОСОБА_1 . Відповідно до довідки № 16.178 від 24.11.2023, ОСОБА_4 був неодруженний, дітей не мав. Позивач, у визначені законом терміни звернувся до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який належав ОСОБА_4 . Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

01 лютого 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та витребувано: від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області; від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність.

14 березня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання 17 квітня 2024 року не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 до суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності; заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Відповідач Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області до суду, через систему "Електронний суд", подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно архівних даних ОКП «КМБТІ» станом на 31.12.2012 нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 відповідно до Свідоцтва про право власності від 13.09.1989 р., виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради № 141 від 09.08.1989 р., реєстровий № 97, що доводиться Інформацією про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих. № 77856 від 19.10.2023, наданою ОКП «КМБТІ».

В АДРЕСА_1 , змінено на АДРЕСА_1 , що вбачається із довідки № 16/176, виданої 24.11.2023 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Головою колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 , згідно господарської книги 1991-1995 р.р. був ОСОБА_2 , 1928 р.н., що стверджується довідкою № 16/177, виданою 24.11.2023 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 374538666 від 16.04.2024 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За домогосподарством, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , закріплена земельна ділянка, площею 0,8472 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,5972 га, що доводиться довідкою № 16/176 від 24.11.2023, виданою Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1938 р., господарські будівлі та споруди - в 1938, 1940, 1987 та 1991 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 10 від 11.01.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 12.01.2024 становить - 138000 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопії погосподарської книги за 1991-1995 р.р., наданої Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради, в господарстві (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) в АДРЕСА_1 , суспільна група якого - «к-ки», проживали: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , голова сім`ї, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син.

Із довідки № 16/18, виданої 25.01.2024 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради ОСОБА_1 , слідує, що станом на 15.04.1991 в господарстві за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 , 1928 р.н., батько, ОСОБА_3 , 1930 р.н., мати, ОСОБА_4 , 1956 р.н., брат.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 на праві спільної власності належав по 1/3 частці колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 років в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 24 липня 1999 року зроблено запис за № 8, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 24.07.1999 Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_2 помер до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_2 , 1928 р.н., житель с. Семаківці, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , та разом із ним були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1930 р.н., дружина та ОСОБА_4 , 1956 р.н., син, що стверджується довідкою № 16/180, виданою 24.11.2023 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради.

По господарству, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в Семаківському старостинському окрузі знаходяться книги з 1991 року і по теперішній час. Згідно погосподарської книги № 1 за 1991-1995 роки Семаківської сільської ради в господарстві, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 , 1928 р.н., член домогосподарства, записаний першим, ОСОБА_3 ,1930 р.н., дружина, які проживали разом, виховували своїх дітей, вели спільне особисте господарство, що стверджується довідкою № 16/123, виданою 01.04.2024 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доводиться копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 5, сформованого 24.11.2023.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, в рівних частках, спадкодавця ОСОБА_2 , які прийняли спадщину після його смерті, вступили в управління та володіння спадковим майном, були дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .

Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 653/2012 (номер у Спадковому реєстрі 53934277), заведену після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом - ОСОБА_4 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2012.

14 грудня 2012 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Паньків Д.М. ОСОБА_4 видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1) грошові вклади з процентами та з усіма видами індексації та компенсації в ВАТ Державний ощадний банк України ТВБВ № 10008/079 в м. Городенка на загальну суму 7933,17 грн., які належали померлому ОСОБА_2 ; 2) право на земельну частку (пай), розміром 60,0 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності в спілці селян «Рідна земля» в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН-227645.

До складу спадщини ОСОБА_2 входить також 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Як встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували після смерті ОСОБА_2 1/3 частку (кожний по 1/6 частці) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 17 березня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 17.03.2010 Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України).

ОСОБА_3 , 1930 р.н., жителька с. Семаківці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом із нею був зареєстрований її син ОСОБА_4 , 1956 р.н., що стверджується довідкою № 16/179, виданою 24.11.2023 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті, був її син ОСОБА_4 .

Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 654/2012 (номер у Спадковому реєстрі 53934809), заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом - ОСОБА_4 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2012.

14 грудня 2012 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Паньків Д.М. ОСОБА_4 видано 4 (чотири) свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1) земельну ділянку, розміром 0,747 га, кадастровий номер :03:001:0125, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в селі Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області; 2) земельну ділянку, розміром 0,504 га, кадастровий номер :04:001:0133, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в селі Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області; 3) земельну ділянку, розміром 0,1009 га, кадастровий номер :01:001:0224, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і розташована в селі Семаківці, в урочищі «Під могилою» Городенківського району Івано-Франківської області; 4) земельну ділянку, розміром 0,1765 га, кадастровий номер :01:002:0226, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і розташована в селі Семаківці, в урочищі «Під лісом» Городенківського району Івано-Франківської області, що належали ОСОБА_3 .

До складу спадщини ОСОБА_3 входить також 3/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 : 2/6 (1/3) частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/6 частка успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_2 , однак не оформлено документи про спадкування.

Як встановлено, ОСОБА_4 успадкував після смерті матері ОСОБА_3 (3/6) частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , однак не оформлено документи про спадкування.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 64 років в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, про що 05 грудня 2020 року складено відповідний актовий запис за № 205, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 05 грудня 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Довідкою № 16/181, виданою 24.11.2023 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради доводиться, що ОСОБА_4 , 1957 р.н., житель с. Семаківці, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 ; зареєстрований був за даною адресою на день смерті одиноко.

ОСОБА_4 , 1956 року народження був неодружений та не мав дітей, що вбачається із довідки № 16/178, виданої 24.11.2023 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Про те, що позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_4 є рідними сестрою та братом доводиться копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 15.02.1969; свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_6 , виданого 08.09.1990; Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 5, сформованого 24.11.2023.

Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., на виконання ухвали, надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 25/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67282744), заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі заяви спадкоємця другої черги за законом - ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 02.03.2021, що подана у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_1 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано 6 (шість) свідоцтв про право на спадщину за законом на: 1) право на земельну частку (пай), розміром 60,0 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності в спілці селян «Рідна земля»; 2) земельну ділянку, розміром 0,7468 га, кадастровий номер :03:001:0125, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в селі Семаківці Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області; 3) земельну ділянку, розміром 0,5043 га, кадастровий номер :04:001:0133, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в селі Семаківці Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області; 4) земельну ділянку, розміром 0,1765 га, кадастровий номер :01:002:0226, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і розташована в селі Семаківці, в урочищі «Під лісом» Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області; 5) земельну ділянку, розміром 0,1009 га, кадастровий номер :01:001:0224, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і розташована в АДРЕСА_1 ; 6) рахунок у ТВБВ № 10008/079 філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», що належали ОСОБА_4 .

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 : 2/6 (1/3) частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/6 частка успадкована ним після смерті батька ОСОБА_2 , 3/6 частки успадкована ним після смерті матері ОСОБА_3 , однак не оформлено документи про спадкування.

При зверненні ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не надано оригіналу правовстановлюючого документу, який б посвідчував право власності померлого на вказаний житловий будинок, що доводиться постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 44/02-31 від 30.01.2024.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/3 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли в рівних частках спадкоємці першої черги за законом - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_4 ; спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла спадкоємець другої черги за законом - ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 - с.Білка Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області.

Судове рішення складено 17 квітня 2024 року.

Суддя: Федів Л. М.