Справа № 331/181/24
Провадження № 2/331/837/2024
15.04.2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Антоненко М.В., за участю секретаря Байрамової Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Запорізького обласного центру зайнятості в особі Запорізької обласної філії Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
Наказом від 30.06.2022 № НТ220630 відповідачу надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 30.06.2022, як застрахованій особі залежно від страхового стажу, відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та п. 32 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
В заяві про надання статусу безробітного ОСОБА_1 зазначив та засвідчив кваліфікованим електронним підписом, що не відноситься до зайнятого населення та ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого без робітного, несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей.
З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття проведено розслідування страхового випадку та за даними ЄДРС виявлено факт реєстрації підприємця-фізичної особи ОСОБА_1 22.07.2022, про що спеціалістами ЗМЦЗ складено акт від 21.11.2022 № 173/04-09.
Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Вимогами ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено що, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, відносяться до зайнятого населення.
Таким чином в порушення ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідач не надав відомості про обставини, що впливали на умови виплати йому матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Виходячи з вищевказаного, ОСОБА_1 з 22.07.2022 втратив статус безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю, так як він з цього дня відносився до зайнятої категорії населення.
Наказом від 23.12.2022 № НТ221223 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного з 21.11.2022, відповідно до пп. 8 п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абзацу 18 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792, у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних.
На підставі заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю на поточний рахунок відповідача ЗМЦЗ перераховано допомогу по безробіттю за період з 22.07.2022 по 19.10.2022 в розмірі 8 564,22 грн. За період перебування на обліку безробітний ОСОБА_1 не надав документ та жодного разу не повідомив про реєстрацію як фізичної особи-підприємця.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення в наслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Оскільки, відповідач своєчасно не повідомив ЗМЦЗ про реєстрацію як фізичної особи-підприємця, виплачена допомога по безробіттю за період з 22.07.2022 по 19.10.2022 в розмірі 8564,22 грн. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят чотири гривні 22 копійки) ним незаконно отримана та підлягає поверненню.
ЗМЦЗ прийнято рішення про відшкодування матеріального забезпечення за період з 22.07.2022 по 19.10.2022 в розмірі 8564,22 грн. ОСОБА_1 (наказ від 07.12.2022 № 174-0).
Ухвалою від 11.01.2024 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання.
Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Наказом від 30.06.2022 № НТ220630 відповідачу надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 30.06.2022, як застрахованій особі залежно від страхового стажу, відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та п. 32 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
В заяві про надання статусу безробітного ОСОБА_1 зазначив та засвідчив кваліфікованим електронним підписом, що не відноситься до зайнятого населення та ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого без робітного, несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей.
З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття проведено розслідування страхового випадку та за даними ЄДРС виявлено факт реєстрації підприємця-фізичної особи ОСОБА_1 22.07.2022, про що спеціалістами ЗМЦЗ складено акт від 21.11.2022 № 173/04-09.
Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Вимогами ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено що, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, відносяться до зайнятого населення.
Таким чином в порушення ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідач ОСОБА_1 не надав відомості про обставини, що впливали на умови виплати йому матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Виходячи з вищевказаного, ОСОБА_1 з 22.07.2022 втратив статус безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю, так як він з цього дня відносився до зайнятої категорії населення.
Наказом від 23.12.2022 № НТ221223 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного з 21.11.2022, відповідно до пп. 8 п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абзацу 18 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792, у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних.
На підставі заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю на поточний рахунок відповідача ЗМЦЗ перераховано допомогу по безробіттю за період з 22.07.2022 по 19.10.2022 в розмірі 8 564,22 грн. За період перебування на обліку безробітний ОСОБА_1 не надав документ та жодного разу не повідомив про реєстрацію як фізичної особи-підприємця.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення в наслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Оскільки, відповідач своєчасно не повідомив ЗМЦЗ про реєстрацію як фізичної особи-підприємця, виплачена допомога по безробіттю за період з 22.07.2022 по 19.10.2022 в розмірі 8564,22 грн. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят чотири гривні 22 копійки) ним незаконно отримана та підлягає поверненню.
ЗМЦЗ прийнято рішення про відшкодування матеріального забезпечення за період з 22.07.2022 по 19.10.2022 в розмірі 8564,22 грн. ОСОБА_1 (наказ від 07.12.2022 № 174-0).
Для здійснення заходів досудового врегулювання спору на електронну адресу відповідачки надсилалась претензія від 07.12.2022 № 2245/07-05 з вимогою щодо добровільного повернення виплаченої допомоги по безробіттю, але ОСОБА_1 суму заборгованості не погашено./а.с.27/.
Суд встановив, що ОСОБА_1 з 22.07.2022 року не мав права на статус безробітного, так як відносився до зайнятої категорії населення, а статус безробітного та допомогу по безробіттю отримав незаконно.
Таким чином, в порушення ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідач не надав відомості про обставини, що впливали на умови виплати йому матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг.
На підставі ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати кошти, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 22.07.2022 по 19.10.2022 у розмірі 8564,22 грн.
Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню відповідно до задоволених вимог із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 43, 49, 76 - 82, 133, 141, 175, 258 - 259, 263 268, 354 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» , Законом України «Про зайнятість населення», суд, -
Позовні вимоги Запорізького обласного центру зайнятості в особі Запорізької обласної філії Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 15.04.2024 року.
Суддя: Антоненко М.В.