ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 квітня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8569/23

Головуючий у першій інстанції Лібстер А. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/411/24, № 22-ц/4823/560/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на рішення Новозаводського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2023 року та на додаткове рішення цього ж суду від 30 січня 2024 року (місце ухвалення м. Чернігів) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про визнання дій незаконними та покладення обов`язку встановити індивідуальний газовий лічильник,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про визнання дій незаконними та покладення обов`язку встановити індивідуальний газовий лічильник. В обґрунтування посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та побутовим споживачем газу з відкритим особовим рахунком НОМЕР_1 , у квартирі встановлена одна газова плита, нарахування за спожитий природний газ здійснюється на одну особу. Позивач посилається, що в будинку за адресою: АДРЕСА_2 з 01.03.2017 введено в експлуатацію загально будинковий прилад обліку газу, проте квартира позивача не обладнана індивідуальним лічильником газу та на його неодноразові звернення щодо встановлення лічильника АТ «Чернігівгаз» відмовляв мотивуючи тим, що лічильник газу споживач може встановити за власні кошти.

Позивач вважає, що таке рішення є незаконним і порушує його права, як споживача комунальних послуг, та оскільки він користується послугами газопостачання із врахуванням встановлених тарифів, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, тому відповідач зобов`язаний вчинити дії, передбачені ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», забезпечити встановлення до 1 січня 2023 року лічильника газу у квартирі позивача, який використовує газ тільки для приготування їжі, із використанням робіт та за рахунок своїх коштів, як суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території.

У позові ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» щодо не встановлення позивачу індивідуального лічильника газу як побутовому споживачу у кв. АДРЕСА_1 ; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити ОСОБА_1 індивідуальний лічильник газу, як побутовому споживачу, за адресою АДРЕСА_3 .

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити індивідуальний газовий лічильник ОСОБА_1 , як побутовому споживачу, за адресою: АДРЕСА_3 , стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.01.2024 визнано незаконною відмову АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити ОСОБА_1 індивідуальний лічильник газу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відмова АТ «Чернігівгаз» (газорозподільної організації) встановити позивачу індивідуальний лічильник газу як побутовому споживачу являється незаконною, оскільки суперечить вимогам законодавства та порушує права позивача. Право позивача на забезпечення індивідуальним лічильником газу передбачено ст. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», додаткового визнання цього права судовим рішенням не вимагається, тому ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання АТ «Чернігівгаз» за свій рахунок здійснити встановлення індивідуального лічильника в квартирі позивача, оскільки відповідач відмовляється це зробити.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» Склярець Н.В. подала апеляційні скарги, в яких просить скасувати рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.12.2023 та додаткове рішення цього ж суду від 30.01.2024, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

За доводами апеляційних скарг оскаржувані рішення суду є незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не повно з`ясовано всі обставини справи.

У скарзі заявник посилається, що на час виникнення спірних правовідносин ні Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ні підзаконними нормативними актами не було передбачено встановлення лише індивідуальних лічильників газу, а визначено обов`язок суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території забезпечити приладом комерційного обліку газу. Указує на те, що дії АТ «Чернігівгаз» по встановленню вузла обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_2 відповідали вимогам діючого законодавства, тобто комерційний облік природного газу за адресою позивача забезпечено відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», відповідно немає підстав для визнання таких дій незаконними.

Звертає увагу на те, що з 01 грудня 2023 року АТ «Чернігівгаз» призупинено дію ліцензії з розподілу природного газу, тобто відсутні повноваження на проведення господарської діяльності з розподілу природного газу, в тому числі і встановлення лічильників як індивідуальних, так і загальнобудинкових. Зазначає, що у АТ «Чернігівгаз» відсутнє право та можливість виконання робіт з встановлення ОСОБА_1 індивідуального лічильника газу як споживачу за адресою: АДРЕСА_2 , тобто АТ Чернігівгаз» являється неналежним відповідачем.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційні скарги до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги на рішення Новозаводського районного суду Чернігівської області від 05.12.2023 та залишити без задоволення апеляційну скаргу на додаткове рішення цього ж суду від 30.01.2024, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 8).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, який використовує для приготування їжі. Квартира АДРЕСА_1 не обладнана індивідуальним лічильником газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 31 березня 2016 року № 551 було затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Чернігівгаз»» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування по розділах згідно з додатком (а.с. 31), в якому передбачалися заходи зі встановлення загальнобудинкових лічильників газу.

Наказом ПАТ «Чернігівгаз» від 30 грудня 2016 року вирішено прийняти в експлуатацію будинкові вузли обліку природного газу в Чернігівській області за грудень 2016 року по адресам та параметрам, зазначеним в Додатку № 1 до даного наказу, згідно з яким по АДРЕСА_2 прийнятий в експлуатацію БВОГ марки G-10 вартістю 14 439,16 грн (а.с. 30, 34-40).

01 березня 2017 року комісією у складі представника ПАТ «Чернігівгаз» - інженера ВОВОГ Білик С.Ю. та представника балансоутримувача КП «Новозаводське» Циганка М.І. був складений акт приймання загальнобудинкового комерційного вузла обліку газу в експлуатацію, відповідно до якого вузол обліку газу, встановлений по АДРЕСА_2 , відповідає проектній документації, Правилам обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Мінпаливенерго від 27 грудня 2005 року № 618 та Кодексом ГРС, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, і може використовуватися як комерційний вузол обліку природного газу (а.с. 28).

Постановою НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 807, видано Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Чернігівської області.

Постановою НКРЕКП від 04 червня 2019 року № 942 внесено зміни до постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 807 в частині зміни у назві абревіатури «ПАТ» на «АТ», а також у тексті постанови слова «Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації» у всіх відмінках замінено словами «Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи» у відповідних відмінках.

31.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Чернігівгаз» з письмовою вимогою про встановлення у його квартирі індивідуального лічильника газу за рахунок коштів АТ «Чернігівгаз» за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9).

Листом АТ «Чернігівгаз» від 12 вересня 2023 року за вих. № 140-Лв-11135-0923 повідомило позивача, що по будинку за адресою: АДРЕСА_2 введено в експлуатацію загальнобудинковий прилад обліку газу. Указано, що згідно із п. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифами на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України, але методика компенсації грошових коштів на даний час КМУ не розроблена (а.с. 10).

Звертаючись з даним позовом позивач зазначав, що незважаючи на наявність встановленого загальнобудинкового приладу обліку газу, на підставі ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» він має законне право на встановлення у власній квартирі індивідуального лічильника за кошти газорозподільного підприємства та відмова у його встановленні являється незаконною.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відмова АТ «Чернігівгаз» (газорозподільної організації) встановити позивачу індивідуальний лічильник газу як побутовому споживачу являється незаконною, оскільки суперечить вимогам законодавства та порушує права позивача. Право позивача на забезпечення індивідуальним лічильником газу передбачено ст. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», додаткового визнання цього права судовим рішення не вимагається, тому ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання АТ «Чернігівгаз» за свій рахунок здійснити встановлення індивідуального лічильника в квартирі позивача, оскільки відповідач відмовляється це зробити.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів; інших джерел, не заборонених законодавством. Побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

Аналіз положень вказаного Закону свідчить про те, що оператор ГРМ звільняється від обов`язку встановити лічильник газу для населення лише у випадку відмови побутового споживача від встановлення оператором ГРМ лічильника газу чи самостійного встановлення побутовим споживачем лічильника газу із подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ним сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

За статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції, чинній на час звернення із позовом до суду) газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року.

Частина 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За змістом ст. 21 цього Закону права споживача вважаються у будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо незгоди з вирішеними вимогами про визнання незаконними дій АТ «Чернігівгаз» щодо не встановлення ОСОБА_1 індивідуального лічильника газу як побутовому споживачу, апеляційний суд виходить з такого.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу для приготування їжі за адресою: АДРЕСА_3 . Даних про наявність у позивача заборгованості по сплаті отриманих послуг з газопостачання матеріали справи не містять.

У грудні 2016 року у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 було встановлено загальнобудинковий вузол обліку газу, який був прийнятий в експлуатацію 01 березня 2017 року.

На своє письмове звернення до АТ «Чернігівгаз» від 31.08.2023 року з приводу встановлення індивідуального лічильника газу ОСОБА_1 отримав листа, в якому заявнику, з посиланням на п. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», було роз`яснено, що побутові споживачі природного газу фізичні особи можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

У постанові від 07 листопада 2018 року в справі № 214/2435/17 Верховний Суд дійшов висновку, що зі змісту ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу. Наведена норма лише визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку, отже відмова газорозподільної організації встановити фізичній особі споживачу індивідуальний лічильник газу суперечить вимогам ч. 1 ст. 6 Закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 524/7637/16-ц зазначено, що «відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Питання щодо визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу, було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 214/2435/17. За результатом розгляду указаної справи було прийнято постанову від 07 листопада 2018 року та викладено наступні висновки. Зі змісту ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу".

Установивши, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення індивідуального газового лічильника АТ «Чернігівгаз» був зобов`язаний забезпечити до 01 січня 2023 року встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відмова АТ «Чернігівгаз» встановити індивідуальнй лічильник позивачу суперечить вимогам законодавства, порушує права позивача та є незаконною.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що на час виникнення спірних правовідносин не було передбачено встановлення лише індивідуальних лічильників газу, а визначено обов`язок суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території забезпечити приладом комерційного обліку газу, оскільки відмова споживачу встановити індивідуальний лічильник газу суперечить вимогам ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких волевиявлення позивача на встановлення індивідуального лічильника газу не може бути порушеним. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що право споживачів природного газу на встановлення індивідуального лічильника газу не перебуває в залежності наявності чи відсутності загальнобудинкового вузла обліку.

З урахуванням викладеного вище, правильним є висновок районного суду про визнання незаконними дій АТ «Чернігівгаз» щодо не встановлення ОСОБА_1 індивідуального лічильника газу як побутовому споживачу у квартирі АДРЕСА_1 , який ґрунтується на матеріалах справи.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що, задовольнивши позовну вимогу позивача про визнання дій АТ «Чернігівгаз» незаконними, суд першої інстанції залишив поза увагою наступне.

Позивач заявляючи вимогу про зобов`язання АТ «Чернігівгаз» встановити індивідуальний лічильник газу, указував на те, що відповідач являється Оператором ГРМ і суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу, на якого покладено обов`язок по виконанню робіт із встановлення вузлів обліку природного газу

Під час розгляду справи у суді першої інстанції АТ «Чернігівгаз» наголошувало на призупиненні з 01 грудня 2023 року дії ліцензії з розподілу природного газу, тобто відсутності права та можливості виконання робіт з встановлення ОСОБА_1 індивідуального лічильника газу.

Суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до Закону, має право й зобов`язаний визначати суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38).

Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.

Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Постановою НКРЕКП від 29 листопада 2023 року № 2227 зупинено АТ «Чернігівгаз» дію ліцензії на право провадження господарською діяльністю з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 807 у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Зобов`язано АТ «Чернігівгаз» до 31 грудня 2024 року передати відповідно до договору (конфіденційна інформація) грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Чернігівгаз» на праві власності, для забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» невиконаних АТ «Чернігівгаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Чернігівгаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Чернігівгаз» у 2021 2023 роках, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс ТОВ «Газорозподільні мережі України» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «Чернігівгаз», у тому числі ті, що були встановлені (замінені).

Постановою НКРЕКП від 29 листопада 2023 року № 2224, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до 31 грудня 2024 року забезпечити виконання зобов`язань, покладених на АТ «Чернігівгаз», за результатами здійснених НКРЕКП, до 31 грудня 2024 року забезпечити виконання зобов`язань, покладених на АТ «Чернігівгаз», за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Чернігівгаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходів державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Чернігівгаз» за 2021 - 2023 роки, у частині:

- прийняття на баланс Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» з балансу АТ «Чернігівгаз» вузлів обліку природного газу, у тому числі тих, що були встановлені (замінені);

- виконання в повному обсязі заходів Плану розвитку газорозподільної системи на 2020 - 2029 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року № 3094, Плану розвитку газорозподільної системи на 2021 - 2030 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2809, Плану розвитку газорозподільної системи на 2022 - 2031 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2813, Плану розвитку газорозподільної системи на 2023 - 2032 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 19 грудня 2022 року № 1717 та передачі створених активів на баланс Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»;

- виконання інших зобов`язань, покладених НКРЕКП на АТ «Чернігівгаз» за результатами заходів державного контролю ліцензованої діяльності АТ «Чернігівгаз».

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи доводи апеляційної скарги про те, що з 01 грудня 2023 року у АТ «Чернігівгаз» відсутні повноваження на здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу, в тому числі і встановлення індивідуальних лічильників газу, такі повноваження покладено на ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Отже, з 01 грудня 2023 року АТ «Чернігівгаз» являється неналежним відповідачем щодо встановлення ОСОБА_1 як побутовому споживачу індивідуального лічильника газу за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд першої інстанції залишив поза увагою зазначене під час ухвалення оскаржуваного рішення. Визначений позивачем у позові склад відповідачів не відповідає реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах, оскільки з 01 грудня 2023 року повноваження на здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу покладено на ТОВ «Газорозподільні мережі України», але до участі у справі співвідповідачем не залучено. Незалучення до участі у справі указаного товариства як співвідповідача є підставою для відмови у задоволенні позову в частині зобов`язання встановити індивідуальний лічильник газу через неналежний суб`єктний склад.

Зважаючи на те, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни неналежного відповідача належним, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, колегія суддів позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обов`язки шляхом ухвалення нового рішення.

Наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суду з позовом до ТОВ «Газорозподільні мережі України» відповідно до вимог процесуального закону.

Виходячи з наведеного вище, рішення суду від 05.12.2023 в частині вирішеної позовної вимоги про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити ОСОБА_1 індивідуальний лічильник газу як побутовому споживачу за адресою: АДРЕСА_3 підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги, додаткове рішення суду від 30.01.2024 про визнання незаконною відмову відповідача встановити позивачу індивідуальний лічильник газу слід залишити без змін.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За подання позовної заяви позивач ОСОБА_1 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн., проте на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки апеляційний суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії, рішення суду першої інстанції від 05.12.2023 слід змінити в частині розміру стягнутого з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь держави судового збору, зменшивши його суму з 1073,60 грн до 536,80 грн

При зверненні з апеляційною скаргою АТ «Оператор газорозподільної системи «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» сплатило 1610,40 грн судового збору (а.с. 71). У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», останньому належить компенсувати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 805,20 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2023 року задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2023 року скасувати.

У задоволенні позовної вимоги про забов`язання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити ОСОБА_1 індивідуальний лічильник газу як побутовому споживачу за адресою: АДРЕСА_3 відмовити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2023 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь держави судового збору змінити, зменшивши його розмір з 1 073,60 до 536 (п`ятисот тридцяти шести) грн 80 коп.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на додаткове рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 січня 2024 року залишити без задоволення.

Додаткове рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 січня 2024 року залишити без змін.

Компенсувати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (юридична адреса: 14021, м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 68, ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 805 (вісімсот п`ять) грн 20 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 15.04.2024.

Головуючий Судді :