КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 759/4410/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2228/2024Головуючий у суді першої інстанції - Горбенко Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданова Ірина Георгіївна про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Святошинської РДА у м. Києві, яка в подальшому була замінена на належного відповідача - КМР, третя особа: ПН КМНО ОСОБА_2 , в якому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала її сестрі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилась квартира АДРЕСА_1 .

Спадкоємці першої черги відсутні, а саме: їх мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та їх батько - ОСОБА_5 ,, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Оскільки після смерті сестри спадкоємці першої черги: мати та батько, не звернулись до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, останні пропустили шестимісячний термін, визначений законодавством, то вважає, що вона як спадкоємець другої черги, має право на визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала її померлій сестрі.

Зазначає, що 07.03.2023 звернулась до ПН КМНО ОСОБА_2 із заявою про відкриття спадкової справи, на підставі якої було заведено спадкову справу № 7/2023.

Однак, ПН КМНО ОСОБА_2 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті її сестри - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надала відповідь, де зазначила про необхідність звернення до суду, що й послугувало підставою для подання даної позовної заяви (а.с. 1-5).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2023 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до КМР про визнання права власності на квартиру відмовлено (а.с. 116-118).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що у справі відсутні відомості про наявність інших спадкоємців першої черги за законом станом на момент відкриття спадщини чи спадкоємців за заповітом, рівно як і наявність/відсутність заповіту ОСОБА_3 , тому ОСОБА_1 має право на право власності в порядку спадкування за законом на квартиру сестри. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обмежив позивача у способі захисту відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

14.02.2024 КМР подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що постановою ПН КМНО ОСОБА_2 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру з підстав пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, і питання про його поновлення не порушується, тому позовна вимога про визнання права власності у порядку спадкування за законом є неналежним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 від 11.12.1967 та серія НОМЕР_2 від 07.06.1962 (а.с. 16, 17).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5 , про що 19.11.2014 Відділом реєстрації смерті у м. Києві видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 . Місце смерті - с. Зарубинці Андрущівського району Житомирської області (а.с. 11).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві серія НОМЕР_4 від 26.04.2017. Місце смерті - с. Зарубинці Андрущівського району Житомирської області (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4 , про що 17.12.2020 Андрушівським РВ ДРАЦС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 . Місце смерті - с. Зарубинці Андрущівського району Житомирської області (а.с. 12).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27077289 від 20.092014 ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2014, посвідченого ПН КМНО Ковальчук С.П. за реєстровим № 7205 (а.с. 6-9).

Постановою ПН КМНО ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.03.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, не надано документів, які підтверджували б факт її проживання разом зі спадкодавцем на день смерті (а.с. 45).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ч. 1 ст. 1262 ЦК України).

Згідно частин 1, 2 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Таким чином, законодавством встановлено певну процедуру для отримання спадщини особі, яка пропустила строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а саме, у разі пропуску встановленого законодавством шестимісячного строку, спадкоємець має звернутись до суду з позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, або надати докази спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Отже, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними сестрами.

Інформації про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

В справі відсутні відомості про наявність інших спадкоємців першої черги спадкоємців ОСОБА_3 за законом станом на момент відкриття спадщини чи спадкоємців за заповітом, рівно як і наявність/відсутність заповіту ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги спадкоємців ОСОБА_3 за законом.

У свідоцтві про смерть ОСОБА_3 вказано, що вона померла у віці 54 років у с. Зарубинці Андрущівського району Житомирської області.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання позивач ОСОБА_1 з 20.06.1984 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 90214063 від 09.03.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01.02.2017 по 20.04.2017 зареєстрована була ОСОБА_3 , з 02.10.2014 (а.с. 46).

Отже, ОСОБА_1 , яка згідно реєстрації має відмінне від спадкодавця ОСОБА_3 постійне місце проживання, для прийняття спадщини своєї померлої сестри повинна була в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України подати нотаріусу або уповноваженій у сільському населеному пункті за місцем відкриття спадщини посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який почався з часу відкриття спадщини, тобто з 20.04.2017.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України, матеріали справи не містять. Як не містять доказів того, що позивач зверталась до суду з позовною вимогою про встановлення факту постійного проживання її з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 у строк шість місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини не подала, відповідно, спадкову справу до майна померлої ОСОБА_3 у строк шість місяців з часу відкриття спадщини заведено не було.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно встановлено, що матеріали справи не містять обставини прийняття спадщини ОСОБА_1 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а також не доведено прийняття спадщини позивачем в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Оформлення права на спадщину врегульовано Главою 89 ЦК України. Судове рішення не є тотожним оформленню права на спадщину нотаріусом, суд не є органом, уповноваженим державою на оформлення права на спадщину.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наразі відсутні підстави визнавати право власності на спадкове майно у судовому порядку, оскільки ОСОБА_1 має вчинити певні дії та надати судове рішення про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини чи про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач має дотримуватися встановленого законом порядку оформлення спадщини, а не обирати спосіб, який для неї є, на її думку, більш вигідним.

Твердження апелянта про те, що відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції, таким чином, обмежив позивача у способі захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України (визнання права), є помилковим з огляду на те, що нормами діючого законодавства, а саме главами 86, 87 ЦК України встановлено порядок здійснення права на спадкування, і суд позбавлений повноважень порушувати встановлену законом процедуру.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 11 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома