УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 759/8600/23

провадження № 61-4827ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мєстєчкіна Ігоря Володимировича, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Навіа Інвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Навіа Інвест» про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету лізингу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Навіа Інвест»

(далі - ТОВ «Навіа Інвест») звернулося до суду із позовом, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 151 214,18 грн.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом

у вказаній справі, в якому просив визнати недійсним укладений з ТОВ «Навіа Інвест» договір купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13 жовтня

2022 року.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого

2024 року, позовні вимоги первісного позову ТОВ «Навіа Інвест» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Навіа Інвест» заборгованість за договором купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року в розмірі 142 524,61 грн, три проценти річних у розмірі 585,72 грн, інфляційні втрати в розмірі 32 22,87 грн, а всього разом 146 333,20 грн. У задоволенні іншої частини вимог, відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

02 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мєстєчкін І. В., шляхом формування документа у системі «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 27 лютого 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, викладеному у змісті касаційної скарги, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копія оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду надійшла на електронну адресу адвоката Мєстєчкіна І. В. лише 04 березня 2024 року, на підтвердження чого надає докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено

у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

2. Водночас подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 684,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення до суду з первісним позовом (2023 рік) становило відповідно 2 684,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та 939 400,00 грн (350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на момент звернення до суду із зустрічним позовом (2023 рік) становило 1 073,60 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заявником оскаржуються судове рішення за результатами розгляду позовних вимог майнового характеру первісного позову та позовної вимоги немайнового характеру зустрічного позову.

Відповідно, судовий збір підлягав сплаті в наступному розмірі.

За оскарження судового рішення в частині вирішення позовних вимог первісного позову у розмірі 4 294,40 грн (2 684,00 х 200% х 0,8).

У частині вирішення позовних вимог зустрічного позову у розмірі 1 717,76 грн

(1 073,60 х 200% х 0,8).

Оскільки заявником оскаржуються судові рішення за результатами розгляду майнових вимог як первісного позову так і зустрічного позову, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір за касаційне оскарження підлягав сплаті у розмірі 6 012,16 грн (4 294,40 + 1 717,76).

Заявником до касаційної скарги додано квитанцію на підтвердження сплати судового збору у розмірі 4 294,40 грн.

Таким чином заявникові необхідно доплатити судовий збір за оскарження судових рішень у розмірі 1 717,76 грн (6 012,16 - 4 294,40).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі незгоди з визначеним розміром судового збору, заявникові необхідно надати до Верховного Суду докази сплати судового збору разом з обґрунтуванням розміру сплаченого судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Мєстєчкіна Ігоря Володимировича, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Мєстєчкіну Ігорю Володимировичу, строк на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мєстєчкіна Ігоря Володимировича, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник