Справа № 344/9398/23
Провадження № 2/344/460/24
У Х В А Л А

15 квітня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.

за участю сторін:

представника позивача адвоката Іваніва О.Б.

представника відповідача - адвоката Дворського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана вище цивільна справа.

15 квітня 2024 року до суду надійшла заява від представника відповідача про відвід судді Мелещенко Л.В.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги заяви підтримав, пояснив, що відвід судді заявляє з наявності підстав, передбачених у пункті 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною.

Проаналізувавши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивача, який заперечував проти заявленого відводу, суд вважає, що обґрунтування заяви про відвід базується на суб`єктивній думці заявника, сформованій внаслідок непогодження з процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_3 при розгляді справи.

Проте така незгода, відповідно до частини четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, не може бути підставою для відводу судді.

Окрім того, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 761/16124/15-ц).

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заявлений відвід зводиться до необґрунтованих припущень щодо необ`єктивності та упередженості судді Мелещенко Л.В., оскільки не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, а тому за відсутності підстав, визначених статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відвід не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 36-40, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Дворського Віталія Михайловича про відвід судді Мелещенко Л.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мелещенко Л.В.