УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою про скасування заходів забезпечення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 жовтня 1997 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Києва по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в порядку забезпечення позову було накладено арешт на належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та внесені відомості про обтяження майна в єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Зазначає, що на даний час відпала необхідність у арешті квартири, оскільки цивільна справа була розглянута, а рішення суду ним було виконано добровільно у 1997 році. Водночас, наявність арешту квартири перешкоджає йому розпоряджатися вищевказаною квартирою.

Враховуючи викладене, необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову відпала, тому звернувся до суду з вказаною заявою.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом установлено, що у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Києва від 27 жовтня 1997 року вказаний позов було забезпечено шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Києва від 17 грудня 1997 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП - 1 205,26 грн, витрати по сплаті судового збору - 172,76 грн, в якості відшкодування моральної шкоди - 100 грн, а всього - 1 478,02 грн.

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини сьомої-восьмої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи, що рішення суду про задоволення позову не оскаржувалось в апеляційному порядку, воно вступило в законну силу, а питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішувалося.

Як вбачається з листа Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 лютого 2024 року за вих. № 40470, відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 станом на 22 лютого 2024 року відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 347287895 від 20 вересня 2023 року наявний арешт квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 40249, підстава обтяження: ухвала Жовтневого районного суду міста Києва від 27 жовтня 1997 року.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті (пункт 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За наведених обставин суд погоджується з доводами заявника про те, що на даний час необхідність збереження арешту відпала, оскільки позов було задоволено, на даний час рішення суду набрало законної сили та воно виконано в повному обсязі, а наявність арешту перешкоджає заявнику в розпорядженні вищевказаною квартирою.

На підставі викладеного, керуючись статтею 41 Конституції України, статтею 391 ЦК України, статями 158, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Жовтневого районного суду міста Києва від 27 жовтня 1997 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків.

Зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна