П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року місто Київ

справа № 757/2381/21-ц

провадження№22-ц/824/4684/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Щигловим Євгенієм Олександровичем,

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 22 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Бусик О.Л.,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останньої 630408,90 грн. майнової шкоди..

Позов обґрунтовано тим, що 18 січня 2018 року о 19 год.10 хв. в м.Києві на вул..І.Кудрі, 11 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила п.16.11 ПДР України, а саме: при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, постанову Печерського районного суду м.Києва від 3 травня 2018 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 закрито, скасовано, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрито, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Автомобіль марки Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_2 належить позивачу.

У відповідності до звіту № 52/01/18 «Про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 15 лютого 2018 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку становить 730408,90 грн.

1 березня 2018 року позивач отримала від страхової компанії АТ "ПРОСТО-Страхування", з якою 8 липня 2017 року позивачем був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, суму страхового відшкодування на ремонт автомобіля Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_2 100000 грн.

На підставі ст.ст.1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 , як особи винної в ДТП, різницю між отриманою страховою виплатою та матеріальним збитком в сумі 630408,90 грн..

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 22 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 491995,27 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_2 адвокат Щиглов Є. подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Апелянт вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, зазначає про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля Мерседес - ОСОБА_4 , який допустив порушення п.п.10.1, 11.4, 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР. Також апелянт не погоджується з тим, що позов було визнано, вказана обставина не відповідає фактичним матеріалам справи.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 не скористалася.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Турій А.І. проти доводів апеляційної скарги заперечував. В судове засідання, призначене на 27 березня 2024 року не з`явився, будучи повідомленим про день час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою (т.2 а.с.121).

Направлені на поштові адреси ОСОБА_2 , та третьої особи ОСОБА_4 судові повідомлення повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України вважається належним повідомленням учасника справи про день, час і місце розгляду справи.

Представнику ОСОБА_2 адвокату Щиглову С.О. судове повідомлення направлено на електронну адресу, інформація щодо якої останнім зазначена в апеляційній скарзі. Доставка судового повідомлення адвокату Щиглову С.О. підтверджується звітом про доставку вихідної якого адресату підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду ( т.2 а.с.122). Причини своєї неявки адвокат Щиглов С.О. суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного

Судом установлено, що 18 січня 2018 року о 19:10 год. В м.Києві на вул.І.Кудрі, 11 сталася ДТП за участю автомобіля марки Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року скасовано постанову Печерського районного суду м.Києва від 3 травня 2018 року та визнано ОСОБА_2 винною в порушенні п.16.11 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , автомобіль Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 .

Позивач 8 липня 2017 року уклав з АТ «Просто-Страхування» договір PVP.S № 1701943 добровільного страхування наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.1.8 договору страхова сума становить 100000 грн.

1 березня 2018 року позивач отримала від страхової компанії суму страхового відшкодування за ремонт автомобіля Mercedes Benz 100000 грн.

5 травня 2023 року на виконання ухвали суду про призначення автотоварознавчої експертизи від 7 жовтня 2022 року до суду першої інстанції надійшов висновок експерта від 26 квітня 2023 року № 205/23-54, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного у результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , що трапилась 18 січня 2018 року, складає 591995,27 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Розмір заподіяної позивачеві шкоди підтверджується висновком експерта від 26 квітня 2023 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного у результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Мерседес Бенс, що трапилась 18 січня 2018 року, складає 591995,27 грн. Врахувавши те, що АТ «Просто-Страхування» виплатило позивачеві страхове відшкодування в сумі 100000 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 491995,27 грн.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з ч.ч2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені ст.1188 ЦК України, частиною першої якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльність яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особам, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею ( у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.

Установлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю автомобіля марки Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 Автомобіль марки Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як власник пошкодженого у ДТП автомобіля , посилалась на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з водія ОСОБА_2 .

Вина водія автомобіля Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року.

Взявши до уваги те, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний позивачці ОСОБА_1 автомобіль Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , сталася з вини водія автомобіля Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року і не потребує доказування у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідальність за завдані ОСОБА_1 в повному обсязі має нести ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на наявні в матеріалах справи докази на підтвердження складання відносно ОСОБА_4 протоколу про вчинення адміністративної правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В матеріалах справи наявний лист Управління Патрульної поліції у місті Києві від 2.05.2018 року, адресований адвокату Щиглову Є.О., представнику ОСОБА_2 , зі змісту якого вбачається, що додатковою перевіркою матеріалів ДТП, яка мала місце 18 січня 2018 року в м.Києві на перехресті вул.І.Кудрі - вул.А.Філатова, було встановлено, що в діях водія ОСОБА_4 вбачається порушення вимог п.п.10.1, 11.4, 12.3, 12.4 та 12.9б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. На підставі зібраних матеріалів та відповідно до вимог ст.ст.254,251, 255 КУпАП відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення (т.1 а.с.101).

Постановою судді Печерського районного суду м.Києва від 8 вересня 2021 року адміністративну справу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП повернуто до Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції НП України для доопрацювання (а.с.205 т.1).

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20 вересня 2021 року відмовлено адвокату Щиглову Є.О. про зупинення провадження у цивільній справі до проведення експерти у адміністративній справі відносно ОСОБА_4 .

Оскільки обставини щодо доведеності вини іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди мають суттєве значення для вирішення цієї справи (застосування норм матеріального права, визначення розміру шкоди в залежності від ступеню вини учасника дорожньо-транспортної пригоди), а суд першої інстанції зазначених обставин не з`ясував, апеляційний суд, задовольнивши клопотання представника ОСОБА_1 , приєднав до матеріалів справи постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 19 липня 2022 року відносно ОСОБА_4 .

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 19 липня 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності закрито. При цьому, судом установлено, що ОСОБА_4 18 січня 2018 року о 19 год.10 хв. у м.Києві на перехресті вул.Філатова та вул.І.Кудрі, керуючи автомобілем марки Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги п.10.1, 11.4, 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР України, а саме: під час виникнення небезпеки для руху, яку був об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зупинки автомобіля, при зміні напрямку руху не переконався в безпеці, виїхавши на смугу руху призначену для зустрічного руху, при цьому перевищив максимальну швидкість руху в населеному пункті, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Суд вважав вину ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди доведеною ( т.2 а.с. 124-125).

Постановою Київського апеляційного суду від 12 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м.Києва від 19 липня 2022 року та поверну апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Як зазначалося раніше, постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Судом у адміністративній справі встановлено, що в напрямку руху транспортного засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , тобто зі сторони бульвару Дружби Народів в сторону вул.Філатова знаходиться дорожній знак - 2.1 «Дати дорогу», при цьому, з схеми ДТП вбачається, що в напрямку руху транспортного засобу Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , тобто по вул.Івана Кудрі знаходиться дорожній знак - 2.3 «Головна дорога». Виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 повинна була надати дорогу транспортному засобу Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 ,, що під`їжджав до перехрестя по головній дорозі.

Приймаючи постанову, апеляційний суд виходив із того, що вина ОСОБА_2 в тому, що вона 18 січня 2018 року о 19 год.10 хв. в м.Києві, на вул. І.Кудрі, керуючи автомобілем марки «Тойота», д.н.з НОМЕР_1 , порушила п.16.11 Правил дорожнього руху України, в результаті чого при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала перевагу в русі транспортному засобу Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з нею зіткнення, внаслідок чого автомобіля отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, повністю доведена.

Отже, наведене дає підстави стверджувати, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв, тобто з вини ОСОБА_2 та з вини ОСОБА_4 , яке керуючи транспортними засобами допустили порушення вимог Правил дорожнього руху України. Зокрема ОСОБА_2 допустила порушення вимог п.16.11 ПДР, а ОСОБА_4 п.п.10.1, 11.4, 12.3, 12.4, 12.9 (б) ПДР.

Постанова Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року та постанова Печерського районного суду м.Києва від 19 липня 2022 року і є чинними.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки у скоєнні ДТП наявна вина обох водіїв, відповідно до п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України розмір шкоди, завданий власникам автомобілів, підлягає визначенню в залежності від ступеню вини кожного володільця автомобіля.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.11.4 ПДР на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди ( п.12.3 ПДР України).

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (п.12.4 ПДР).

Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил (п.(б) п.12.9 ПДР).

На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху (п.16.11 ПДР України).

Знак «Дати дорогу» визначає пріоритет руху на нерегульованому перехресті. Такий спосіб організації руху за визначенням передбачає, що кожен учасник дорожнього руху має діяти, виходячи з дорожньої обстановки, що склалася на момент здійснення маневру. Цей знак не визначає конкретні дії, які має вчинити водій, а лише вимагає від водія, до якого він адресований, діяти таким чином, щоб не створити перешкод для учасників руху, що мають перевагу. Вибір способу поведінки, яка дозволить виконати вимоги цього дорожнього знаку, залишаються на розсуд водія, який має взяти до уваги багато факторів, що залежать як від дорожньої обстановки, так і від технічних характеристик автомобіля, яким він керує.

В обставинах цієї справи не викликає сумніву, що ОСОБА_2 мала усвідомлювати, що вона має діяти таким чином, щоб не створювати перешкод учасникам руху, які мають перевагу.

Враховуючи вид та тяжкість порушень вимог ПДР та знаходження їх у причинному зв`язку з пригодою, допущених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також враховуючи обставини пригоди, що мають істотне значення, колегія суддів визнає ступінь вини ОСОБА_2 у вчиненні пригоди 70%, ступінь вини ОСОБА_4 - в 30%.

Виходячи із встановленого судом розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що підтверджений висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 205/23-54 від 26 квітня 2023 року, та визнаний представником відповідача у поданій 22 травня 2023 року заяві, а також враховуючи суму виплаченого страховиком позивача страхового відшкодування у розмірі 100000 грн., колегія суддів дійшла висновку, що розмір відшкодування матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 349316,64 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в тій частині, що зазначення судом першої інстанції в рішенні суду про е, що представник відповідача визнав позов не відповідає дійсним обставинам справи, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення суду і відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . При цьому, слід зазначити, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення не обмежився посиланням на визнання позову стороною відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру шкоди підлягає зміні, сума зменшенню з 49195,27 грн. до 349316,64 грн. Відповідно підлягає зменшенню сума с судового збору з 4919,95 грн. до 3493,17 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Щигловим Євгенієм Олександровичем, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 22 травня 2023 року змінити.

Зменшити суму майнової шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з 491995,27 грн. до 349316,64 грн.

Зменшити суму судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з 4919,95 грн. до 3493,17 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 12 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус