Справа № 301/820/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючої судді: Даруда І.А.,

при секретарі: Сатін Н.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду позовну заяву ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько- ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 07 грудня 2002 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 78.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке належало спадкодавцю, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

При житті спадкодавець ОСОБА_2 залишив розпорядження щодо свого майна, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт складено 10.05.2002 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек Софією Юріївною, зареєстровано в реєстрі за № 19. Даний заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкодавець ОСОБА_2 був власником спадкового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право особистої власності, яке видано Довжанською селищною радою 25.09.1974 року за № 89.

Позивач прийняв спадщину за померлим батьком ОСОБА_2 , так як на день його смерті проживав разом із спадкодавцем та був зареєстрований у спадковому будинку а також фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, вищенаведене стверджується довідкою , що видана виконкомом Довжанської сільської ради № 161 від 21.02.2024 року. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 -відсутні.

При зверненні до приватного нотаріуса Іршавського нотаріального округу, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, в зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачений, а тому позивач вимушений звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Представник відповідача Довжанської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 07 грудня 2002 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 78 (а.с.4).

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке належало спадкодавцю, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

При житті спадкодавець ОСОБА_2 залишив розпорядження щодо свого майна, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт складено 10.05.2002 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек Софією Юріївною, зареєстровано в реєстрі за № 19. Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с.6).

Спадкодавець ОСОБА_2 був власником спадкового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право особистої власності, яке видано Довжанською селищною радою 25.09.1974 року за № 89 (а.с.10).

Позивач прийняв спадщину за померлим батьком ОСОБА_2 , так як на день його смерті проживав разом із спадкодавцем та був зареєстрований у спадковому будинку а також фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, вищенаведене стверджується довідкою , що видана виконкомом Довжанської сільської ради № 161 від 21.02.2024 року (а.с.7). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 -відсутні.

При зверненні до приватного нотаріуса Іршавського нотаріального округу, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, в зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачений.

Спадковий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах,, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу в АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.529 ЦК України, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, в редакції 1963 року, Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 392 ЦК України, ст. ст. 524,549, 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -

Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування, право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду . Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда