Справа № 462/9317/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 квітня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач подала до суду позов, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 березня 2023 року, Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №36.

Ухвалою від 02 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, вказано, які саме порушення вимог ст. 175 і 177 ЦПК України позивачу слід усунути.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 19.01.2024 року ОСОБА_1 надіслано клопотання, у якому вона вказала, що відповідач ОСОБА_2 , є громадянином США та сьогодні вірогідно не має місця реєстрації в Україні. Зазначила, що під час шлюбу він як її чоловік фактично проживав з нею однією сім`єю без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 19 лютого 2024 року позовну заяву було повторно залишено без руху, вказано, які саме порушення вимог ст. 175 і 177 ЦПК України позивачу слід усунути, а саме зазначено наступне.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, тому відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, належить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивач просить відкрити провадження у справі за її місцем проживання, оскільки під час шлюбу відповідач, як її чоловік, фактично проживав з нею однією сім`єю без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, позивачем не долучено жодного доказу на підтвердження наведених обставин.

Копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху було неодноразово надіслано позивачці за її місцем проживання, а також на адресу зазначеної нею в позовній заяві електронної пошти.

Відповідно до ч.3,5 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

У зв`язку з тим, що позивач не усунула вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, повернення позовної заяви з цих підстав не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду, коли перестануть існувати такі підстави, обмеження права переслідує легітимну мету дотримання норм чинного законодавства, та існує розумна пропорційність між поверненням позовної заяви позивачу та його права на повторне звернення до суду після усунення причин повернення, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.С. Мруць