Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1470/24
У Х В А Л А

15.04.2024 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Виноградів заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває вищевказана справа, провадження у якій відкрито судом 19 березня 2024 року. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

21 березня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання позивача, про зміну предмету позову з « розірвання шлюбу» на «позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини « ОСОБА_1 ».

В судове засідання, учасники справи не з`явилися. До суду подали заяви про розгляд справи без їх участі.

При вирішенні заяви позивача про зміну предмету позову суд виходить з наступного:

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі N 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі..

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 16.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Суд вбачає, що звертаючись у лютому 2024 року з позовною заявою до суду, позивач просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_3 .

Як підставу для позову, позивач вказав на те, що спільне життя з відповідачем у шлюбі розладилось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Наслідки постійних суперечок і сімейних негараздів негативно відображаються на можливості спільного проживання.

Відповідач по справі не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно заяви про зміну предмету позову, поданої в березні 2024 року, позивач просив суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 .

Як на підставу подачі заяви про зміну предмету позову у березні 2024 року позивач зіслався на те, що відповідач ОСОБА_2 розвитком власної дитини не цікавиться взагалі, мати не виявляє бажання подальшого спілкування з дитиною. На даний час всі питання щодо виховання дитини вирішуються без участі та підтримки з боку відповідача.

Мати ніяким чином не піклується про власного сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Фактично створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 також не здійснює належне матеріальне утримання своєї дитини, в тому числі не надає необхідної фінансової допомоги на забезпечення її повноцінного розвитку.

Тобто, підставою для звернення із заявою про зміну предмета позову вказує на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язків по догляду та вихованню дитини ОСОБА_1 .

Отже, дослідивши редакцію первісного позову про розірвання шлюбу та заяву позивача від 21 березня лютого 2024 року про зміну предмету позову на позбавлення батьківських прав, суд вбачає, що стороною позивача змінено не лише предмет позовних вимог, а і його підстави; викладено нові обґрунтування та обставини позовних вимог, визначено нові правові підстави позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Правовий висновок Верховного Суду, що регулює подібні правовідносини викладений у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №826/19197/16, від 22 липня 2021 року.

Отже, суд вбачає, що у заяві про зміну предмету позову, що надійшла на адресу суду 21 березня 2023 року фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

За результатами викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті до розгляду та повернення заяви позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову, яка надійшла на адресу суду 21 березня 2024 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 49, 189, 196-198, 260, 353-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 , про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити та повернути її заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Головуючий В. В. Леньо