Справа №295/3860/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язано з 17.07.2018 року здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Виплату вказаного підвищення розпочато з травня 2022 року.

Позивач зауважує, що внаслідок протиправної бездіяльності, що виражена у не здійснені нарахування підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 17.07.2018 року по 31.01.2023 року, йому заподіяно шкоду в розмірі фактично не випалених за відповідний період сум в розмірі 477 309,22 грн.

Так, зокрема, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року у справі № 240/24106/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 17.07.2018 року ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Відповідним судовим рішенням не встановлено спосіб виплати таких сум, що, на думку позивача, створює передумови для пред`явлення вимог в розрізі цивільно-правового спору про відшкодування завданої майнової шкоди.

Позивач посилається на вимоги ст.ст. 1166, 1173 ЦК України, які визначають загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а також порядок відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, та просить стягнути з держави України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області матеріальну шкоду в сумі 477 309,22 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі № 240/24106/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 із 17.07.2018 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Позивач вважає, що обумовлене за судовим рішенням підвищення за період з 17.07.2018 року по 31.01.2023 року фактично виявляє розмір заподіяної шкоди, у зв`язку із чим особою ініційовано вимоги в порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України передбачає, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

З позовних вимог у цій справі вбачається, що позивач по суті просить стягнути недоотримане підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення.

При цьому особою, яка є повноважною на здійснення нарахування та проведення таких виплат є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За вказаною позовною вимогою між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Подібний висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року по справі № 757/63985/16.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно позивачу роз`яснюється, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відшкодування матеріальної шкоди.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя : Д.М.Лєдньов