Справа № 139/221/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Слободянюк О.С.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вендичанської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого довірителя ОСОБА_2 звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Вендичанської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , який проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 3,23 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності КСП «Дружба» (сертифікат серії ВН № 0175497). Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за законом була її (позивача) мати ОСОБА_4 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить, в тому числі і право на земельну частку (пай), яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 . По своїй смерті ОСОБА_4 залишила два заповіти, у яких розпорядилася житловим будинком, своїм власним земельним паєм та грошовими вкладами. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки відповідний сертифікат на земельну частку (пай) був виготовлений після смерті ОСОБА_3 , тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яке вона прийняла у спадщину, але не оформила після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14.03.2024 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою за клопотанням позивача витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ №24/1997, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та №244/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та з Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області виписки або копії з погосподарських книг.

28.03.2024 та 11.04.2024 до суду надійшли витребувані документи.

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 3).

Відповідач копію ухвали від 14.03.2024 та доданих до неї матеріалів отримав 19.03.2024, однак відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.32).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що відповідач скористався своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_3 (а.с.8).

ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» Лучинчицької сільської ради, розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0175497, що підтверджується довідкою Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.02.2024 року №М-005/25-24 та виписками з погосподарських книг за 1964-2000 роки (а.с.30-43).

Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с.22).

Згідно з ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75971278 від 26.02.2024, ОСОБА_3 по своїй смерті заповіту не залишав.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.2 ст.524 ЦК УРСР (1963 р.).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням (ч.1 ст. 548 ЦК УРСР 1963р.).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із матеріалів спадкової справи №24/1997 заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та довідки Лучинчицького старостинського округу № 36 від 28.02.2024 (а.с.11) слідує, що на день смерті ОСОБА_3 з ним проживала і була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Інші спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовились на користь матері ОСОБА_4 . 09.04.1997 ОСОБА_4 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та грошові вклади.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 - єдина спадкоємиця першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с.12).

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 крім іншого, входить прийняте у спадщину після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), яке вона, за життя, у встановленому законом порядку не оформила (а.с. 17-18).

По своїй смерті ОСОБА_4 залишила два заповіти від 29.05.2002 року за реєстровими №191 та №192, згідно яких на випадок своєї смерті житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 та право на земельну частку (пай) та майновий пай, які перебувають в колективній власності КСП «Дружба» с.Лучинчик (ТОВ «Злагода»), грошові заощадження - своєму сину ОСОБА_6 (а.с.13-16).

З копії спадкової справи № 244/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вбачається, що спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_6 прийняли спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно.

Відповідно до ст. 537 ЦК УРСР (1963р.) частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу.

До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (1963р.)

Позивач, згідно свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7) довідки старости №37 від 28.02.2024 (а.с.17) є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець за законом ОСОБА_5 спадщину не прийняла.

Отже, суд вважає доведеним, що позивач - єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.).

Разом з тим, 26.02.2024 державним нотаріусом позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 23).

З довідки головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.02.2023 М-005/25-24 слідує, що сертифікат серії ВН №0175497 на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Дружба» Лучинчицької сільської ради, розміром 3,23 умовних кадастрових гектара був виданий ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Мурованокуриловецької райдержадміністрації від 23 квітня 1997 року №87, тобто уже після його смерті (а.с.21).

Приписами ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, неотримання спадкодавцем за життя сертифікату на земельну частку (пай) не може бути підставою для відмови його спадкоємцеві в оформлені спадщини на неї.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, не оформивши спадкових прав, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачами позову.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем чи третьою особою при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1960 р.), ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ВН № 0175497), що перебувала в колективній власності КСП «Дружба» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняла спадщину, не оформивши спадкових прав, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Вендичанська селищна рада Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, Могилів-Подільський район, смт Вендичани, вул. Соборна, 55.

Рішення складено 15.04.2024.

Суддя: