Справа № 278/6558/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сірач Володимир Сергійович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області у справі № 2-1408/10 від 15.10.2010 року з на кожну дитину від всіх видів доходів на утримання неповнолітніх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 3/10 частин від всіх видів доходів на місяць на двох дітей до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що матеріальний стан ОСОБА_1 змінився; незважаючи на офіційне працевлаштування та роботу, він немає можливості надалі сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, оскільки на утриманні останнього перебуває мати пенсійного віку та дитина від попереднього шлюбу.

У судове засідання сторони не з`явились.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримав (а.с. 43).

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника; позовні вимоги визнають частково, а саме: не заперечують щодо зменшення розміру аліментів до 1/3 частини на двох дітей всіх видів заробітку (доходу) позивача (а.с. 44).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 15.10.2010 року у справі № 2-1408/10 (а.с. 27) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.10.2010 року до досягнення ними повноліття.

Зазначене також підтверджується довідкою Корольовського ВДВС у м. Житомирі № 99578/23.25-23/22 від 12.09.2023 року (а.с. 14).

22.09.2023 року Овруцьким районним судом Житомирської області у справі № 286/3795/23 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2023 року і до 19.02.2032 року, тобто до досягнення ОСОБА_6 , повноліття (а.с. 9).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.11.2023 року у справі № 296/9727/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь та на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/9 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.09.2023 року та довічно (а.с. 10-13).

Відповідно до довідки про доходи № 1518 від 08.12.2023 року (а.с. 8) загальна сума доходів ОСОБА_1 за період з 6/2023 р. по 11/2023 р. за винятком утримань та аліментів становить 158959,67 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Корольовським ВДВС у м. Житомирі (а.с. 15-17), заборгованість ОСОБА_8 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-1408 за період з 20.10.2010 року по 31.10.2023 року складає 75208,72 грн.

За відомостями з АСВП (а.с. 30) на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває три виконавчі провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене вище, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Проаналізувавши надані позивачем докази, в обґрунтування позовних вимог, судом встановлено, що матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, оскільки останній має на утриманні ще 3 осіб, що є підставами для зменшення розміру аліментів.

Тому, обставини, які наводить позивач в обґрунтування заявлених вимог, у розумінні зазначених вище норм матеріального закону, на думку суду, є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів.

Аналізуючи наведене, суд вбачає законні підстав для часткового зменшення розміру аліментів з 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожну дитину, до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на двох дітей, враховуючи часткове визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. ст.13, 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-3,27 Конвенції ООН «Про права дитини»,ст. 51 Конституції України,ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.180,182,183,192 СК України, п. п. 15, 23постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,ст.ст.10,12,13,76-81,89,141,211,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сірач Володимир Сергійович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15.10.2010 року у справі № 278/2-1408/10 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини на кожну дитину до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на двох дітей, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.04.2024 року.

Суддя О. М. Дубовік