Справа № 134/387/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2024 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Цибуляк А.С.

представник позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Крижопільської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду позивачі просили визнати за ними право спільної часткової власності в рівних частках (по 1/4 частині кожному) на житловий будинок АДРЕСА_1 (загальна площа72,6 м.кв., житлова площа 42,8 м.кв., А - житловий будинок, а - ганок, Б - літня кухня, Б/п - погріб, В - сарай, Г - літня кухня з сараєм, г - сарай, Д - гараж, 1-3 - огорожа) по АДРЕСА_2 . Вказали, що в даний час вони проживають в житловому будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок має загальну площу 72,6 м.кв., житлову площу 42,8 м.кв., склад будівель та споруд наступний: А - житловий будинок, а - ганок, Б - літня кухня, Б/п - погріб, В - сарай, Г - літня кухня з сараєм, г - сарай, Д - гараж, 1-3 - огорожа.

Даний житловий будинок до 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, і всі вони являлись членом даного двору, що підтверджується довідкою старости Крикливецького старостинського округу №80 від 03 лютого 2024 року. Тобто після ліквідації колгоспів будинок перейшов у нашу власність у відповідності до статей 17, 18 Закону "Про власність". Звернувшись до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на належний їм житловий будинок, було відмовлено, оскільки для цього вони мали б надати документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, (рішення про відмову в проведенні реєстраційної дії №67897545 від 06 червня 2023 року). Однак, колгоспний двір будувався дуже давно господарським способом і будь-які документи про передачу земельної ділянки відсутні. В даний час будинок розташований на землях Крижопільської селищної ради, але земельна ділянка не може бути передана селищною радою їм у власність через відсутність оформленого права власності на будинок. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 березня 2024 року підготовче судове провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні на вирішення позовних вимог, поклався на думку суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок будинку АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги № 7, за 1991 1995 рр, номер об`єкта 494, особовий рахунок № НОМЕР_1 , членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року були: ОСОБА_3 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_6 син, ОСОБА_7 дочка (а.с. 12). Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 71653534 від 19.02.2024 , було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку (а.с. 13). Відповідно до ч. 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, з введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року. Згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року. Приписами частини 1 статті 120 ЦК УРСР передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно з положеннями частини 1 статті 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Нормою частини 2 статті 122 ЦК УРСР визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до приписів статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», згідно з якими положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону «Про власність» 885-12 загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. За наведених обставин, суд вважає, що позовні підлягають до задоволення. На підставі статей 120,121,123 Цивільного кодексу Української РСР, статей 392,1216,1218,1223,1258,1261,1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10,19,81,89,259,263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 право спільної часткової власності в рівних частках (по 1/4 частині кожному) на житловий будинок АДРЕСА_3 - житловий будинок, а - ганок, Б - літня кухня, Б/п - погріб, В - сарай, Г - літня кухня з сараєм, г - сарай, Д - гараж, 1-3 - огорожа) по АДРЕСА_2 . Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання: Позивач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Позивач: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Позивач: ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: Крижопільська селищна рада, селище Крижопіль, вул. Героїв України, 59 Тульчинського району, Вінницької області, . Повний текст рішення суду виготовлений 10 квітня 2024 року.

Суддя