У Х В А Л А

Іменем України

"16" квітня 2024 р. Справа153/466/24

Провадження2/153/107/24-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.04.2024 вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки вона подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок, а також надати належним чином засвідчені копії письмових доказів. В ухвалі суду від 01.04.2024 позивачу роз`яснено, що в разі не усунення недоліків позову в установлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області суду від 01.04.2024 позивач ОСОБА_1 отримав особисто 05.04.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №739.

На виконання вимог ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.04.2024, 12 квітня 2024 року за вх.№2348, засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява-вимога від 06.04.2024, у якій він зазначив, що фізична особа ОСОБА_2 в статусі «суддя» вперто ігнорує його заявлену у позові правосуб`єктність та конституційно-правовий статус, а саме Людина Власник Основний Кредитор ОСОБА_3 . Крім цього, фізична особа ОСОБА_2 в статусі «суддя» зловживає своїм дискреційним правом щодо вирішення його клопотання про звільнення від сплати судового збору за відсутності будь-якого доходу, оскільки пенсія не є його доходом, а є одним із видів соціальних виплат у розумінні статті 46 Конституції України. Щодо завіряння (засвідчення) власним підписом копій доданих до позову документів, а саме копії листа від 26.12.2023 №02-12/1108, копії заяви-вимоги від 08.02.2024, зазначив, що у своєму позові «ДОДАТКИ» у п.2 ним зазначено, що оригінал листа від 26.12.23 №02-12/1108 знаходиться у відповідача. Тому надає засвідчену копію заяви-вимоги від 08.02.2024, яку вимагає приєднати до матеріалів справи.

Разом з тим, слід зазначати, що до заяви-вимоги від 06.04.2024, позивач ОСОБА_1 не додав жодних додатків, в тому числі відсутня засвідчена копія заяви-вимоги від 08.02.2024, про що Ямпільським районним судом Вінницької області складений відповідний акт від 12.04.2024.

Вивчивши вказану заяву, суд приходить до висновку, що позивач недоліки позовної заяви не усунув, а саме: не додав до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок, не надав належним чином засвідчену копію заяви-вимоги від 08.02.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, суд вбачає в діях ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №9901/23/21 (провадження № 11-64заі21) вказано, що: «у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників (див. аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19). Їхня наявність є достатньою для того, щоби суд відразу застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України (повернення, залишення без розгляду передбачених § 1 і § 2 глави 1 розділу ІІ КАС України заяв, скарг, клопотань)».

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 зазначено, що образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 754/14783/17.

Аналогічно ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 та № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Так, у заяві-вимозі від 06.04.2024, яка подана на виконання вимог ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.04.2024, позивач ОСОБА_1 неодноразово використовує висловлювання на адресу судді Ямпільського районного суду Вінницької області, які виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, зокрема такі: «… без підпису фізичної особи в статусі «суддя» ОСОБА_4 юридичної особи, суб`єкта господарювання з назвою «ЯМПІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД», «…фізична особа ОСОБА_4 в статусі «суддя» з вищою юридичною освітою…», «…фізична особа ОСОБА_4 в статусі «суддя» чомусь впевнена, що має право ігнорувати мою однозначну ЗАБОРОНУ звертатися до мене як до фізичної особи, про що я зазначив у своєму позові, чим беззаперечно вводить себе у безчестя», «…фізична особа ОСОБА_4 в статусі «суддя» з вищою юридичною освітою, зловживає своїм дискреційним правом щодо вирішення мого клопотання про звільнення від сплати судового збору за відсутності будь-якого ДОХОДУ, чи вводить себе у безчестя», «Забороняю звертатися до мене як до фізичної особи!!! Забороняю! Тільки тупий баран, дебіл або імбецил не зрозуміє що від нього вимагається».

Вказані висловлювання позивача є неприпустимими при оформленні процесуальних документів до суду, не спрямовані на виконання завдання цивільного судочинства, а є виявом зневаги до суду та судової системи в цілому, враховуючи, що такі дії, поєднані з невиконанням вимог процесуального законодавства та суду при поданні позовної заяви.

З урахуванням змісту поданої заяви-вимоги від 06 квітня 2024 року, суд визнає дії ОСОБА_1 при поданні позовної заяви крайнім проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії підлягає поверненню.

Керуючись статтями 2, 43, 44, 185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Попередити ОСОБА_1 про недопустимість зловживання процесуальними правами, що може бути підставою для застосування до заявника заходів процесуального примусу, передбачених главою 9 ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.04.2024.

Суддя Р.В. Швець