Справа № 930/375/23
Провадження №2/930/45/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.04.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Путій З.О.

за участю представника позивача - адвоката: Титаренко Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Немирів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", правонаступник позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, мотивуючи позов тим, що 25.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №755 "Стандартний".

Згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3 900,00 грн.

Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавиш позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами та інші, передбачені умовами договору, платежі не сплачує.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого товариство відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, у т.ч. за договором, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та позичальником, а також ТОВ «Вердикт Капітал» одержало право вимагати від боржника виконання всіх грошових зобов`язань за договором, право вимоги за яким передано.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а товариство втратило такі права.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Згідно умов договору позичальник несе певну відповідальність, а саме п. 3.3. договору передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень:

Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає сгягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 61098,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3900,00 грн.; заборгованість за процентами - 31473,00 грн.; заборгованість за простроченими процентами станом на день підготовки позову - 25725,18грн.

Відповідно до ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 13.06.2023 року залучено до участі у справі правонаступником позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕБТ ФОРС".

Представник позивача ТОВ "ДЕБТ ФОРС" - адвокат Титаренко Ю.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву до суду по справі не скористалася, хоча ухвалою суду від 03.05.2023 їй було поновлено строк для подання відзиву, будь-яких клопотань та заяв не надіслала, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.02.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , шляхом підписанням останньою із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладено договір про надання фінансових послуг №755, предметом якого є надання ОСОБА_1 кредиту без конкретної споживчої мети на суму, що зазначається та погоджується сторонами в анкеті - заяві, та складає 3900 грн.

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", у тому числі до договору № 755 від 25.02.2021.

Відповідно до договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило право вимоги до боржників ТОВ "КАМПСІС ФІНАНС", у тому числі до договору № 755 від 25.02.2021.

Відповідно до договору №12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12.05.2023 року ТОВ"КАМПСІС ФІНАНС" відступило право вимоги до боржників ТОВ "ДЕБТ ФОРС", тобто ТОВ "ДЕБТ ФОРС" набуло прав вимоги за договором № 755 від 25.02.2021.

Таким чином, відповідно до вищезазначених договорів відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги позивач ТОВ "ДЕБТ ФОРС" набуло право вимоги заборгованості за договором № 755 від 25.02.2021, укладеним між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем.

Відповідно до п.1.2 договору про надання фінансових послуг №755, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, які є додатками до цього договору.

Відповідно до заяви -анкети до договору №755, сума кредиту становить 3900 грн.. Орієнтовний строк повернення кредиту - 30 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають сплаті на 30 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом поверненням достроково, ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит у розмірі 3900грн. та сплатити проценти у розмірі 2340 грн. Розмір процентів: а) 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно із процентною ставкою, зазначеною в п. а); в) починаючи з 16 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно із процентною ставкою, зазначеною в п. б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно із процентною ставкою, зазначеною в п. в). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 25.01.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.01.2023 у ОСОБА_1 за кредитним договором №755 наявна наступна заборгованість: заборгованість по основній сумі кредиту - 3900,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 31473,00 грн.; заборгованість за користування кредитним коштами - 25725,18грн.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора.

При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення.

Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 належним чином виконувала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора.

За частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір процентів за користування кредитом встановлений п. 1.4 договору №755, згідно якого проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно із процентною ставкою, зазначеною в п. а);

в) починаючи з 16 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно із процентною ставкою, зазначеною в п. б;

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно із процентною ставкою, зазначеною в п. в).

Відповідно до п.1.4.1. Договору №755 нараховані процент підлягають обов`язкові сплаті на 30 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати.

п.1.4.2 Договору №755 у разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 30 днів в сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Відповідно до п.1.9 граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору):1 рік.

Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування кредитом в межах строку кредитування та строку пролонгації користування кредитом, що відповідно до розрахунків заборгованості станом на 18.01.2023 за відсотковою ставкою:7.67% денних, становить 25725,18 грн..

Припис абзацу 2 частини 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, постанова Верховного Суду від 06.11.2019 р. у справі № 359/2703/15ц).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3 Договору №755 у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення / оплати суми Кредиту та/або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі 1% від неповернутої частини суми Кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень:

- у разі, якщо сума, одержана за договором не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору - сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язання не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за Договором.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено, що у 2021 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень.

Таким чином, враховуючи, що розмір мінімальної заробітної плати станом на день укладення між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 становив 6000 грн, а сума кредитних коштів, які отримала остання у борг (3900 грн) була меншою ніж мінімальна заробітна плата на момент укладення договору, тому розмір заборгованості за процентами згідно п.3 Договору не повинен перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за Договором.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

А тому, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання за договором, то з неї на користь позивача ТзОВ "Дебт Форс" необхідно стягнути заборгованість в розмірі 29625,18 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3900 грн. та відсотків за користування грошовими коштами (кредитом) - 25725,18 грн. У задоволенні решти вимог позову необхідно відмовити за їх необґрунтованістю.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Так, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності д ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений Рішенням загальних зборів від 03.01.2023, заявка на надання юридичної допомоги № 68 від 05.01.2023 з зазначеним видів наданих послуг, а саме: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 3000 грн/ 1 годину, та складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів - 6000 грн / 4 години; витяг із акту № 2 про надання правової юридичної допомоги від 09.01.2023 на суму 9000 грн..

Згідно платіжного доручення № від 17.01.2023 АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» отримало оплату на суму 56000,00 грн, згідно договору надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023.

Як вбачається з наданих документів, вказаний договір про надання правової допомоги не містить конкретного предмету правової допомоги. Згідно цього договору АО приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. АО зобов`язане надавати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, правовий супровід захисту інтересів; приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються з клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів тощо.

З огляду на вказане платіжне доручення не є доказом того, що вказані витрати пов`язані з даною цивільною справою.

Тому суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на правову допомогу.

В відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України,судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 48,5% (29625,18 грн х 100% / 61098,18 грн), а відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача 1301,74 грн (48,5% : 100% х 2684,00 грн) на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 509, 512, 514, 516, 526, 530, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 81, 89, 141, 263-265,273,280, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", , місцезнаходження м. Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, офіс 602, заборгованість за договором про надання фінансових послуг №755 від 25.02.2021 у розмірі 29625,18 грн, з яких: 3900 грн. заборгованість за тілом кредиту та 25725,18 грн. заборгованість за відсотками за користування грошовим коштами.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", , місцезнаходження м. Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, офіс 602, судовий збір у розмірі 1301,74 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко