УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 369/12718/20

провадження № 61-3085 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року, додаткове рішення цього ж суду від 19 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року та касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Старовойт Віталій Петрович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року залишено без змін, додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року в частині суми стягнення витрат на правничу допомогу змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу.

До Верховного Суду 29 лютого 2024 року адвокат Старовойт В. П., який діє в інтересах ОСОБА_2 ,подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 рокута постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року, у якій просив їх скасувати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 70 000,00 грн.

До Верховного Суду 13 березня 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року,додаткове рішення цього ж суду від 19 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року, у якій просив їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року та витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано заявнику надати докази доплати судового збору.

На виконання вимог ухвали від 19 березня 2024 року ОСОБА_1 надав докази сплати судового збору.

Підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 522/18103/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 398/4136/15-ц, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також ОСОБА_1 оскаржує судові рішення з передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав (вказує напорушення судами норм процесуального права, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України)).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту,тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для прийняття до касаційного провадження касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року,додаткове рішення цього ж суду від 19 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 просив зупинити дію додаткового рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року.

Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України, частини першої статті 436 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Ураховуючи те, що клопотання про зупинення дії судового рішення не містить обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити його дію та до клопотання не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення його дії, клопотання задоволенню не підлягає.

До Верховного Суду 04 квітня 2024 року адвокат Старовойт В. П., який діє в інтересах ОСОБА_2 ,подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 рокупісля закінчення строку на касаційне оскарження, у якій просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути зОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 88 000,00 грн.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали надісланий через підсистему «Електронний суд» та отриманий в електронному кабінеті 26 березня 2024 року. Клопотання підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема положень статті 141 ЦПК України, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Судом не взято до уваги висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 06 жовтня 2022 року у справі № 922/376/20, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Касаційна скарга ОСОБА_2 подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту,тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для прийняття до касаційного провадження касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року на підставі частини другоїстатті 389 ЦПК України.

У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року, додаткове рішення цього ж суду від 19 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року та касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Старовойт Віталій Петрович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії додаткового рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара