Справа № 159/73/24
Провадження № 2-о/159/53/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Шокот С.Т.

з участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Самулевич О.М.

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи адвоката Демчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м.Ковель в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Ковельської міської ради,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулись до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Ковельської міської ради, вказуючи на те, що вона разом зі дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають в будинку АДРЕСА_1 . Заява про видачу обмежувального припису подається в інтересаї заявника ОСОБА_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 З ОСОБА_2 проживала однією сім`єю спочатку без реєстрації шлюбу, 17.07.2009 року зареєстровано шлюб, який рішення Ковельського міськрайонного суду від 20.12.2017 року розірвано. За час спільного проживання було народжено троє спільних дітей, двоє з яких на даний час неповнолітні. Після розірвання шлюбу по даний час, вони з дітьми, залишились спільно проживали в будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 протягом останніх кількох років вчиняє насильство відносно заявника ОСОБА_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_5 . Після офіційного розірвання шлюбу, їх життя стало нестерпним. ОСОБА_2 почав систематично проявляти стосовно неї та їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_5 безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися в їх адресу нецензурною лайкою, вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між нами почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно неї, так і стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 . Вона з донькою зверталася за захистом до правоохоронних органів, це не змінило поведінку ОСОБА_2 . ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. 18.06.2023 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно неї та неповнолітньої доньки ОСОБА_6 (висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого їм з донькою була завдано шкода психологічному здоров`ю). Вона викликала працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2023 року у справі № 159/3517/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 21.11.2023 року ОСОБА_2 , вдруге протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно доньки ОСОБА_6 . Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Також, працівниками поліції відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, який останнім не виконувався. У власності ОСОБА_2 знаходиться частка успадкованої ним квартири АДРЕСА_2 , що доводить, що він володіє іншим житлом, де може проживати під час дії обмежувального припису. ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо неї та доньки протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності, його агресія щоразу посилюється. Вони переконані, що вирогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо них, а також настання тяжких наслідків для їх здоров`я є дуже високою, попередні заходи вжиті поліцією та судом виявились неефективними та не захистили від насильства. Просить видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладання на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами: ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців, заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 100 м до місця проживання постраждалих осіб ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала пояснила, що з ОСОБА_7 перебували у шлюбі від якого мають троє дітей, після розірвання шлюбу продовжують мешкати разом в будинку, який на праві власності належить їй. Живуть в окремих кімнатах. В листопаді 2023 року, в червні 2024 року в сім`ї відбулись конфлікти, вона викликала поліцію, в домі відчуття ненависті, коли колишній чоловік вживає спиртні напої ображає дітей нецензурною лайкою, проклинає, чіпляється. Останній раз коли вона була на роботі, подзвонила донька та повідомила, що батька ображає її, вони ховались від нього. Ображає її за місцем її роботи, кричить. Фізичне насильство не вчиняє. Просить колишнього чоловіка виїхати з будинку в інше житло.

Неповнолітній заявник ОСОБА_3 , в присутності представника органу опіки та піклування, заяву підтримала, показала, що протягом всього життя батько вчиняє щодо неї моральне насильство, висловлює образи, погрози, така поведінка батька коли випиває.

Представник неповнолітнього заявника заяву підтримала, просить її задовольнити, видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , вказуючи на те, що останній вчиняє насильство в сім`ї відносно колишньої дружини та доньки, має інше житло.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечує проти заяви, вказуючи на те що, після розірвання шлюбу мешкають сумісно з ОСОБА_7 разом з дітьми в будинку. Від шлюбу мають трьох дітей, яких він виховує та утримує. Він працює, дає гроші на потреби родини, аліменти з нього дружина не стягувала. Колишня дружина кричить на їх середню доньку, яка доводить і її, донька також кричить. Він також кричить на відповідь інших членів родини, квартира, яку він успадкував після батьків не придатна для проживання, відсутнє опалення. Він виростив трьох дітей, яких доглядав, відав все життя родині. Колишня дружина бажає його виселити з будинку, налаштувала дітей проти нього. Дружина часто викликає поліції з погрозами що виселить його з будинку. Знає, що його притягували до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, тоді він не стримався і дійсно кричав на дружину.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 , адвокат Демчук Н.В. заперечує проти заяви, просить відмовити, вказуючи на те, що рішення про видачу обмежувального припису видається на підставі оцінки ризиків, вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків для особи. З заяви вбачається, є лише один протокол за 18.06.2023 року, як пояснив ОСОБА_7 було лише висловлювання нецензурними словами. Проживаючи протягом шести років після розірвання шлюбу, заявниця вказуючи в заяві на нестерпне життя, звернулась до поліції лише раз з заявою про притягнення до адміністративної відповідальності. Суд повинен встановити яким формам насильства піддавався заявник та ризик їх продовження в майбутньому. Заявник підтвердила фізичному насиллю ні вона ні дитина не піддавались, було лише висловлювання нецензурними словами. Вважає, між сторонами є конфлікт щодо спільного майна, будинку, в якому сторони разом мешкають. Вважає, що ризиків, які викликають необхідність застосування до ОСОБА_7 заборони проживання з сім`єю, з якою він мешкає протягом шести років після розірвання шлюбу заявник не навів, та ризиків побоювання потворного скоєння насильства та небезпеки для дитини. Є конфлікт, який сторони не бажають врегулювати щодо нерухомого майна.

Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування Ковельської міської радив судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Ковельської міської радине обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 17.07.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2017 року розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_8 , 2001 року народження, ОСОБА_9 ,2007 року народження та ОСОБА_10 ,2009 року народження. Після розірвання шлюбу сторони продовжують мешкати разом в будинку, щодо право власності на який між сторонами існує спір. Постановами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2023 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, від 18.01.2024 року за ст.173-2 ч.2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3 , що полягало у висловлюваннях в їх сторону нецензурною лайкою, погрожуванням фізичною розправою, шарпаниною. 21.11.2023 року відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству, зокрема визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру, особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому (стала судова практика з 2019 по 2023 роки, справи №№ 363/3496/18; 452/317/19, 570/2528/20, 344/1046/21, 711/3693/22). Заявнику слід зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі обмежувального припису та докази цього, довести побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді, докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії по відношенню до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису.

Враховуючи, що метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення, приймаючи до уваги, спільне мешкання сторін, а саме заявника разом з дітьми з заінтересованою особою, колишнім чоловіком ОСОБА_2 протягом більше шести років після розірвання шлюбу, ведення спільного побуту, виконання взаємних обов`язків відносно утримання дітей, форму домашнього насильства яким піддавались заявники, а саме психологічного характеру, притягнення кривдника до адміністративної відповідальності двічі, суд вважає заявником не доведено належними доказами існування ризику можливого повторення або продовження вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 за місцем проживання відносно заявників, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, побоювання заявників за свою безпеку. Суд вважає між сторонами існує тривалий конфлікт щодо нерухомого майна, щодо права власності на нього та права користування. В зв`язку з чим, захід тимчасового обмеження прав кривдника покладенням на нього обов`язку заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами є не пропорційним втручанням та обмеженням майнових прав ОСОБА_2 , заявники, як жертви домашнього психологічного насильства, не потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у вигляді видачі обмежувального припису.еруючись ст.ст.12, 81, 89, 263, 265, 268, 293-294, 350-5-350-6, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07 грудня 2017 року,

В И Р І Ш И В :

В заяві ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Ковельської міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повна частина рішення виготовлена 07.03.2024 року.

Повна частина рішення виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА