Справа № 347/3157/23
Провадження № 2/347/109/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

08 квітня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря с/з Сумарука І.П.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном та виселення, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

14.11.2024 року представник позивача адвокат Шейко В.В. що діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном та виселення.

В обґрунтування вимог представник позивача посилалася на те, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але звертається до суду із позовом до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно зайняв будинок і фактично проживає в ньому за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати чоловіка позивача, ОСОБА_4 , якій на праві приватної власності належав житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_2 та земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0444, площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за тією ж адресою. За життя, ОСОБА_4 було складено заповіт, яким вона все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, - заповіла сину ОСОБА_5 , який вступив у спадщину та став власником будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, і після смерті чоловіка, позивач ОСОБА_2 , у встановлений законом строк, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 27 квітня 2023 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_2 .

Як відомо позивачу, з огляду на те, що позивач із чоловіком мешкали в м. Ірпінь, її чоловік ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 , до якого всі зверталися як В`ячеслав, придивлятися за будинком, і ніякої домовленості про реєстрацію місця проживання, укладення будь - якого договору найму з житла або проведення оплати за його користування ані усної, ані письмової не було. Тобто, в будинок відповідач вселився самовільно. Бойові дії в м. Ірпінь та пошкодження майна подружжя, що знаходиться в місті Ірпінь, вкрай підірвали здоров`я чоловіка позивача ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, а у позивача з сім?єю виникла необхідність вселитися в спірний будинок. Однак, на неодноразові усні звернення позивача ОСОБА_2 до відповідача про звільнення будинку результату не принесли, відповідач самостійно звільнити житло не бажає, чим перешкоджає позивачу проживати в будинку, та розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд.

З цих підстав, позивач просить постановити рішення, яким усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком, шляхом примусового виселення ОСОБА_3 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 без надання йому іншого житлового приміщення. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позиція учасників в судовому засіданні.

Представник позивача адвокат Шейко В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених у позові підстав, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав (а.с.71,78).

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача до суду подано не було, відтак з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта у формі ID картки та копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.10-12).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 17.12.2018 року (а.с.13), ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка згідно копії будинкової книги з 16.12.1991 року і до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16-17).

З копії заповіту від 17 грудня 1992 року посвідченого у виконавчому комітеті Кутської селищної ради та зареєстрованого в реєстрі за №55, вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла сину ОСОБА_5 (а.с.18).

В свою чергу, ОСОБА_5 , який 23.08.2017 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 (а.с.19), ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 13.05.2022 року (а.с.20).

Після смерті чоловіка ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину та належним чином оформила свої права спадкоємця, в результаті чого стала власником нерухомого майна розташованого за адресою АДРЕСА_2 , а саме: житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0444, площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.04.2023 року зареєстрованих у реєстрі за №262 та №264 (а.с.21, 23), та копіями Витягів з Державного реєстру речових прав (а.с.22, 24).

Детальний опис та характеристики вказаного нерухомого майна вбачається із копії технічного паспорта виготовленого станом на 28.03.2023 року (а.с.25-27) та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.14-15).

Як видно із копії заяви поданої позивачем ОСОБА_2 до ВП №2 РУП ГУНП в Київській області, остання, вказаною заявою повідомляє органи поліції про наявність у неї перешкод при вселенні у належний їй будинок за адресою АДРЕСА_2 , в зв?язку із незаконним зайняттям будинку невідомим їй чоловіком на ім?я В?ячеслав, який погрожує їй фізичною розправою (а.с.28).

Згідно копії листа Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від жовтня 2023 року за №9882/108/53/03-2023, позивачу ОСОБА_2 з приводу примусового виселення гр. ОСОБА_3 з житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 рекомендовано звернутись з цивільним позовом до суду (а.с.30).

Також, з копії довідки про результати перевірки за зверненням ОСОБА_2 від 13.10.2023 року видно, що в ході проведення перевірки було встановлено, що за померла ОСОБА_4 за час свого проживання поселила до свого будинку родича своєї внучки ОСОБА_3 , який проживає там на протязі 8 останніх років по даний час, який за час свого там проживання здійснював догляд за ОСОБА_4 , і після її смерті здійснював її поховання (а.с.31).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю в позивача ОСОБА_2 перешкод у користуванні належним їй на праві власності житловим будинком через фактичне місце проживання у ньому відповідача ОСОБА_3 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності.

Так, відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 41 Конституції України закріпила, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до глави 23 ЦК України громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16,386,391 ЦК України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. ст. 150, 155 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння».

Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 . Підставою виникнення є видане їй 27.04.2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, свідоцтво про право спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав.

Окрім цього, судом також встановлено і наявність перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем ОСОБА_2 належним їй нерухомим майном, а саме, житловим будинком розташованим за вказаною вище адресою, доказом чого є довідка про результати перевірки за її зверненням видана Косівським РВП ГУНП в Івано-Франківській області, в якій підтверджено факт тривалого проживання відповідача ОСОБА_3 (близько останніх 8-ми років) у житловому будинку, який перейшов у спадок позивачці після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 її чоловіка ОСОБА_5 .

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності між відповідачем ОСОБА_3 та спадкодавцем ОСОБА_4 чи її спадкоємцем ОСОБА_5 будь-якої домовленості щодо користування відповідачем житлом по АДРЕСА_2 , то враховуючи, що у ході судового розгляду підтверджено факт проживання відповідача у житловому будинку, що належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, суд доходить висновку, що своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, відповідач порушує право власності та законного володіння позивача.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Беручи до уваги принцип диспозитивності судового процесу щодо розгляду справи виключно в межах позовних вимог та принцип правової визначеності, заявлені ОСОБА_2 вимоги щодо виселення ОСОБА_3 з житлового будинку, підлягають задоволенню, оскільки дані вимоги безпосередньо впливають на права та обов`язки єдиного одноособового власника житлового будинку ОСОБА_2 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 .

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі статей 41, 47 Конституції України, 150, 155 ЖК України, статей 16, 317, 31, 386, 391, ЦК України та керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 23, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном та виселення задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні житловим будинком по АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з житлового будинку по АДРЕСА_2 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2024 року.

Суддя Ю.С. Кіцула