Номер провадження 2/754/275/24
Справа №761/9599/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Довгань Г.А.

за участі:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача адвоката Іванченко І.В.

представника відповідача адвоката Волкова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорней Віта Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , факт підтверджений свідоцтвом про смерть від 11.10.2021 серії НОМЕР_1 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі ордеру № А21077 від 22.06.1965 виданого Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів робітників. ОСОБА_4 померла від хвороби (COVID-19), ОСОБА_1 (позивач) самостійно займався похованням померлої, за власний кошт, через похоронний дім «Омега», про що свідчить рахунок № НОМЕР_2 від 12.10.2021. У листопаді 2021 заявник звернувся до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з 2012 до часу відкриття спадщини постійно проживав разом с спадкодавцем однією сім`єю, але у прийнятті заяви позивачу було відмовлено на тій підставі, що він не є спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складала. Факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю повинен бути встановлений у судовому порядку. Позивач знайомий з померлою з самого дитинства. Вона працювала вчителем у школі в якій позивач навчався. Будучі подругою матері позивач та померла ОСОБА_4 завжди тепло відносилась до позивача та його родини, вони були частими гостями один у одного. Починаючи з 2012, ОСОБА_4 у розмовах почала часто скаржитись що її стан здоров`я погіршується і їй все важче виконувати хатню роботу та доглядати за квартирою. Ані дітей, ані інших родичів у неї не було, всі вони померли раніше, тому вона звернулась до заявника та його матері із проханням за можливістю частіше приходити до неї та допомагати. Позивач запевнив ОСОБА_4 , що він не залишить її на самоті. З того часу позивач з матір`ю стали постійно навідувати ОСОБА_4 . З 2014 року через похилий вік та постійні хвороби, ОСОБА_4 також вже фізично не мала можливості самостійно забезпечувати власне існування та побут, вона потребувала сторонньої допомоги майже щоденно. Однією із хвороб, що почала прогресувати в той час був цукровий діабет, стан її здоров`я викликав серйозні хвилювання у позивача. На той час позивач мешкав на орендованій квартирі. Тож коли одного разу ОСОБА_4 запропонувала йому переїхати жити до неї, він погодився. Звісно молодого чоловіка значно комфортнішим було окремо проживання, але залишити жінку у скрутному становщі він не міг. Працюючи лікарем, у Державній клінічній Лікарні № 12 м. Києва за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді - Лікаря з медицини невідкладних станів, відділу невідкладних станів, багато часу позивач проводив на роботі, а після неї одразу ж відвідував ОСОБА_4 Віддаленість місця роботи позивача від місця проживання померлої, в сукупності із фізичним та моральним навантаженням, робили часті відвідування не простою справою, а сумісне проживання значно вирішувало ці труднощі. Проживаючи разом, у позивача з`являлась можливість економити час що витрачався на дорогу та він міг бути поруч на випадок критичних ситуацій. Тож фактично з весни 2014 позивач почав постійно проживати з ОСОБА_4 однією сім`єю. За відсутності родичів померла відносилась до позивача як до власного сина. Він в свою чергу також дуже тепло ставився до неї, забезпечував її потреби, придбав ліки, оплачував комунальні послуги та усі витрати пов`язані з побутом, а після смерті займався її похованням. Протягом років спільного проживання, позивач намагався якомого більше морально підтримувати ОСОБА_4 адже позитивні емоції додають життєвих сил. Сусідка ОСОБА_5 може підтвердити факт постійного проживання позивача з ОСОБА_4 . Зазначені вище відомості можуть бути підтвердженні показами свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 . Позивач допоміг ОСОБА_4 влаштуватися на роботу у КНП Київській клінічній лікарні № 12, де вона пропрацювала довгий час, робота була не важкою, але підтримувала померлу у тонусі. Після смерті ОСОБА_4 позивач і досі продовжує проживати у вказаній квартирі, доглядає за нею, піклується та годує домашнього улюбленця, кота якого вони завели разом з померлою. Як зазначалося, про існування інших спадкоємців позивачу не відомо нічого, окрім того, що всі вони померли ще за життя ОСОБА_4 .

Для того, щоб отримати свою частку у спадковому майні Позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого права на спадкове майно.Тому позивач просив суд встановити факт проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.23 позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

18.04.2023 на виконання вимог ухвали від 22.03.2023 стосовно усунення недоліків, подав до суду уточнену позовну заяву.

01.05.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорней Віта Володимирівна, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини передати за територіальної підсудності на розгляд Деснянському районному суду м. Києва.

31.05.2023 ухвалою судді Лісовської О.В. Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

06.07.2023 на адресу суд надійшов відзив від відповідача 1 ОСОБА_2 в якому він вказує, що позовні вимоги не визнає, вважає їх не обгрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, відомості про начебто спільне проживання з померлою ОСОБА_4 неправдивими. В дійсності, позивач, скориставшись своїм становищем лікаря та безпорадним станом ОСОБА_4 під час її швидкоплинного захворювання на COVID-19 та перебування у важкому стані в лікарні, користуючись довірою померлої та її безпорадним станом, одержав від неї ключі від її квартири для годування домашньої тварини (кота), а після її раптової смерті, користуючись непоінформованістю близьких родичів померлої про факт смерті, проник до квартири померлої, отримав доступ до її особистих речей та документів та намагається у протиправний спосіб незаконно заволодіти її майном. Відповідач вважає, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Померла за життя не склала заповіт. ОСОБА_4 мала близьких родичів, які мають право на спадщину за законом, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідний брат померло; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , племінник, спадкоємиць другої черги у порядку спадкової трансмісії після смерті свого батька ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємиць п`ятої черги; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємиць п`ятої черги. Так рідний брат померлої ОСОБА_4 дізнався про смерть сестри від працівників поліції 20.12.2022 (підтверджується листом Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 09.01.2023 № 15-АЗ/125/56-2023 у відповідь на адвокатський запит від 03.01.2023 № 1-03/2022/ФО адвоката Волкова А.С. Наразі у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа № 761/9581/23 за позовом ОСОБА_2 (спадкоємця у порядку спадкової трансмісії) до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. ОСОБА_4 проживала в АДРЕСА_1 , зазначений будинок був збудований ЖБК «Весна» введений в експлуатацію 09.04.1965 року, знаходиться у затишному місці біля станції метро «Лук`янівська», уявляє собою п`ятиповерхову будову типу «хрущовка» з трьома під`їздами. Усі сусіди добре знають один одного майже з дитинства, багато хто з них наразі досяг пенсійного віку, ведуть спокійний спосіб життя пенсіонерів (впродовж дня прогулюються біля будинку, спостерігають за життям зі своїх вікон). За таких обставин поява у будинку сторонніх осіб не лишається непоміченою. За інформацією ЖБК «Весна», опитаних посадовими особами поліції та представником відповідача друзів та сусідів ОСОБА_4 перед смертю (у жовтні 2021) вона передала ключі від квартири своєму знайомому для того, аби той годував та доглядав домашнього кота. У жовтні 2021 до квартири ОСОБА_4 почав періодично навідуватися невідомий чоловік. Як з`ясувалося згодом, ним виявився позивач ОСОБА_1 , який позиціонував себе як цивільний чоловік ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_11 почав частіше навідуватися. Як повідомили сусіди, з квартири періодично стали доноситися гучні сторонні звуки на кшалт пересування меблів, вони стали помічати, що невідомий чоловік (позивач) почав виносити з квартири речі ОСОБА_4 , сваритися з сусідами та головою ЖБК «Весна». ОСОБА_4 за життя суворо дотримувалася культурних та національних традицій єврейського народу, у той же час християнських релігійних традицій не спровідувала, Українську православну церкву (Московського патріархату) не відвідувала з принципових міркувань. ОСОБА_4 була незаміжньо., дітей не мала. За словами родичів та сусідів мала суворий та твердий характер, була активною та працездатною, але віддавала перевагу одинокому способу життя, у відносинах з сторонніми людьми була вкрай обережною, до себе близько нікого не підпускала. З особливою обережністю ставилася до квартирного питання, адже квартира для людини радянської доби є найбільшою цінністю, тому вона побоювалася різного роду відносин, які могли б призвести до зазіхань на її квартиру. Це означає, що твердження позивача про те, що ОСОБА_4 запросила його проживати разом, відносилася до нього як до сина через відсутність родичів є далекими від правди. Попри твердження позивача про теплі та майже родинні стосунки з ОСОБА_4 , начебто запрошення проживати разом, за 8 років такого спільного проживання ОСОБА_4 не тільки не склала на позивача заповіт, але й не вчинила жодних дій, аби зареєструвати місце проживання позивача в її квартирі, не вчинив таких дій і ОСОБА_1 . Цей факт не заперечується позивачем у позовній заяві та підтверджується копіями паспорта позивача та витягів з Реєстру територіальних громад м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні. В дійсності позивач проживає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 (цей факт підтверджується позовною заявою ОСОБА_1 , в якій він повідомив про своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_3 . Неправдивою є інформація позивач про те, що він знайомий з ОСОБА_4 з дитинства, оскільки вона начебто працювала вчителем у школі, в якій він навчався. Спростовуючи дане твердження позивача, відповідач наголощує, що ОСОБА_4 має медичну освіту, все своє життя працювала в медичних закладах лаборантом, жодного дня в школах чи інших навчальних закладах, тим більше вчителем, не працювала і не могла працювати. Твердження позивача про те, що він турбувався за ОСОБА_4 , придбавав для неї ліки, оплачував комунальні послуги, покривав усі витрати, пов`язані з побутом, вони разом вели господарство, є неправдивим, жодних доказів на підтвердження зазначених витрат (окрім витрат на поховання) позивач не надав. За свідченнями сусідів та друзів, наданими представнику відповідача, ОСОБА_4 отримувала пенсію та заробітну плату, забезпечувала себе повністю самостійно і не потребувала і не брала ні від кого матеріальної чи фінансової допомоги. Тобто позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спільного проживання з спадкодавцем, а наведені позивачем відомості в обгрунтування пред`явленого позову, є неправдивими та спростовуються відповідачем.

Ухвалою суду від 12.07.2023 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.07.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача вказав, що ніхто з родичів померлої не опікувався тим, щоб доглянути її під час хвороби, в тому числі її похованням після смерті, всім цим займався позивач. Як вже неодноразово зазначалось, за своє життя ОСОБА_4 жодного разу не говорила і не повідомляла позивачу про те, що в неї є якісь родичі. Вона з власної волі не заповідала своє майно ні кому із рідних. А тому, керуючись законодавством України, він звернувся до нотаріуса. Так як він проживав з спадкодавцем з 2014 роу, постійно опікувався нею, допомогав по господарству, підтримував її як морально так і матеріально.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2023, у зв`язку з прийняттям 31.10.2023 Вищою радою правосуддя рішення № 1016/0/15-23 про звільнення судді ОСОБА_12 , справу передано на розгляд судді Таран Н.Г.

Ухвалою суду від 08.11.2023 розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач 2 та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення учасників засідання та покази свідків, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується документами.

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 померла від хвороби (COVID-19).

Після смерті ОСОБА_4 позивач і досі продовжує проживати у вказаній квартирі.

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний за його згодою відповідач ОСОБА_2 , який вказав, що з 1965 року ОСОБА_4 проживала в квартирі діда, в період з 2014 року його тітка завжди жила тільки сама, все життя працювала в лабораторії на Фрунзе в психлікарні, потім пішла на пенсію, проводила екскурсії по Києву (Києвовід), приблизно з 2010 по 2012 роки. Потім знову пішла на роботу на Підвисоцького , як почався ковід вона була проти прививок. Зустрічалися з нею щороку після 31 березня на кладовищі, жила сама та мала кішку. Церкву вона не відвідувала. В гості до нього не ходила.

Під час судового засідання виступив позивач, який вказав, що познайомився з ОСОБА_4 коли проходив практику. Коли пройшов певний час зтоваришувались сім`ями, вона ходила до них у гості, а вони до неї. Потім вона була вже на пенсії стала водити екскурсії. Років 12 тому вона позивачу позвонила, що у неї форункул, позивач його видалив, помірявши цукор - виявилось, що у неї цукровий діабет. На даний час проживає та зареєстрований за пропискою (з 2 класу). Разом з спадкодавцем стали жити з 2013, як цивільний чоловік і дружина. Різниця в поясненнях з приводу проживання однією сімєю як син та мати і як чоловік та дружина - тому що не були розписані тому вказав, що як мати та син. Прибирав у хаті, ходив за продуктам, готував їжу, дивився за кішкою, кошти давав із зарплати. На даний час не сплачує комунальні платежі квартири спадкодавця, бо рахунки приходять на імя померлої. Отець ОСОБА_6 був на відпівуванні. Вона просила поховати її на військовому кладовищі. Довідку про поховання йому не видавали. ТОВ «Омега» сплатив 20 000,00 грн. за поховання. З речами ОСОБА_4 отримав 5 - 7 тисяч грн., соквояж з прикрасами, пенсійне посвідчення, паспорт. ОСОБА_4 була вчителем у позивача коли він навчався в училещі.

В якості свідка була допитана ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_4 ., вказала, що ОСОБА_4 знає з 1965 року, вони жили з мамою, татом і братом, вона дружила з моєю донькою. Моя донька померла 12 років тому, залишився внук, ОСОБА_4 мені радила щодо лікування внука. Вона жила одна, ми ходили одни до одного в гості. Внук 1991 року народження в 3 - 4 класі захворів епілепсією і ОСОБА_4 порекомендувала лікаря на Фрунзе (де вона працювала) підробляла проводила екскурсії по місту. ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4 мені позвонив лікар, що вона померла. Ми написали в поліцію щоб розшукали її брата. Вона була дуже принципова, жила в одному під`їзді. Зустрічалися часто 3-4 рази на тиждень. Комунальні послуги сплачуємо через банк,. Знаю всіх хто живе в будинку. ОСОБА_4 ні з ким не проживала, їй допомогали сусіди чоловіки. Позивача ніколи не бачила. ОСОБА_4 часто їздила на таксі. Близьких поруч не було, але були люди з нашого будинку, їй допомогали. Кіт у неї з`явився 4-5 років тому. Рідного брата останні роки не бачила, а вона розповідала, що ходили на кладовище.

В якості свідка допитана ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживаюча АДРЕСА_5 , яка вказала, що з 1965 року заселились у будинок, ОСОБА_4 була старша на років 5 -7. Сім`я у них ентілігентна, вона більш була дома, З 2000 року вони жили з мамою. Свідок вказала, що її брат хворіє шизофрінією з ОСОБА_4 говорили щодо брата. На пенсії вона ходила в бібліотеку, вона водила екскурсії, читала багато історичних книг. Організувала групу пожилих людей в бібліотеці. Свідок була комендантом будинку а зараз головою ЖБК, баче хто платить, хто не платить. ОСОБА_18 сусідка їй позвонила (живе в квартирі під ОСОБА_4 ) сказала, що хтось живе в квартирі під час війни, ніхто не відкриває. ОСОБА_19 мені подзвонила і сказала, що ОСОБА_4 померла. Я звернулась в поліцію щоб знайшли брата ОСОБА_4 . Почала дзвонити на телефон ОСОБА_4 брав трубку мабуть позивач, можливо був п`яним, дуже грубо відповідав всім. Зараз борг десь 40 000,00 грн. ОСОБА_4 була не бідна жінка, у неї було багато вишивок, вона гарно вишивала, були дорогоцінні прикраси. Знає і всіх квартирантів, які проживають в будинку. Особисто не знає хто вивозив речі з квартири це знає сусідка з низу. Не бачила хто навідувався до ОСОБА_4 .

В якості свідка допитана ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає АДРЕСА_6 , яка вказала, ща ОСОБА_4 знає років 10, її чоловік допомогав по господарству ОСОБА_4 коли потрібна була чоловіча допомога, сама свідок шиє речі, та обшивала ОСОБА_4, тому часто була у неї вдома і вона у них. Жила вона сама, мені подарувала пральну машину, сказавши, що вона одна і їй машинка не потрібна. ОСОБА_4 до мене зверталась років за 2 -3 до смерті, щоб я пошила вишиванку як подяку за лікування позивачу. Часто залишала в нас продукти. Не знаю звідки у неї кішка. Вона казала, що до цього вона "дєвіца" і такою пійде на той світ. Знає з її слів, що у неї є брат, але вона з ним не спілкувалась. Подруг у неї не було, казала, що вишиванка для ОСОБА_1.

В якості свідка заслухований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає АДРЕСА_7 , який вказав, що з позивачем познайомився років 20 тому назад. З ОСОБА_4 познайомився коли був у гостях у батьків позивача десь 2000-х роках. Які були відносини у позивача та ОСОБА_4 знає, що вона була куратором на практиці. В 12 лікарні в 2008 році він був в храмі священиком, вона була там теж на роботі. Був дома у позивача та ОСОБА_2 декілька разів, бачились у батьків позивача. Коли ми бачились з ними разом десь 2011 - 2012 характер їх взаємовідносин змінився. Він себе відчував по - хозяйськи. Позивач сказа, що ОСОБА_4 з родичами не спілкується. ОСОБА_4 написала записку щоб її речі передали позивачу. Ми її відспівували православним чином. На похоронах у батька позивача ОСОБА_4 сказала щоб її похоронили в ногах діда. Мені не відомо від неї чи спілкувалась з родичами. Висновок що вони разом живуть зробив по поведінці позивача. Мені вона особисто повідомила що прийняла християнство. Могила ОСОБА_4 не оформлена.

В якості свідка допитана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає АДРЕСА_8 , яка вказала, що позивача та ОСОБА_4 знає років 15. Десь років 10 тому вони стали разом жити. Знаю, що її забрали в лікарню прямо з місця роботи. Позивач був її студентом. На Подолі в монастирі взяли ОСОБА_4 кішку. ОСОБА_4 їй особисто розповідала, що її брат та його дружина останній раз були у неї вдома на поминках матері і вона сказала щоб вони взяли все, що хочуть, але більше не приходили. З ОСОБА_4 майже кожного дня гуляли по Києву, дома у неї була 2 - 3 рази на місяць.

Відповідно до п. 1 (Постанова) судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.

Суд, дійшов висновку про недоведеність позивачем факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 протягом п`яти років на момент відкриття спадщини, та визнає, що відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не носили характер сімейних, а вказані особи не були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

Твердження позивача про наявність підстав для застосування статті 1264 ЦК України - проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки надання допомоги, в тому числі і медичної, особі, яка була одинокою особою похилого віку та за станом здоров`я потребувала стороннього догляду, не є безумовним підтвердженням факту проживання позивача із ОСОБА_4 однією сім`єю.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Відповідно до ч. 1ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду за захистом своїх прав належних, достовірних та допустимих письмових доказів на підтвердження своєї позиції, не надано.

Участь в утриманні та догляді не може свідчити про факт спільного проживання із спадкодавцем.

В свою чергу, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за наявності документального підтвердження зареєстрованого місця проживання позивача, відмінного від місця проживання спадкодавця, не дають підстав надати їм перевагу, як достовірним доказам. Тому покази свідків не можуть бути покладені в основу рішення суду.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.6,15,16,1268ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», та керуючисьст.ст.4,12,13,76-81,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорней Віта Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення та підписання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.04.2024 року.

Суддя: Н.Г.Таран