Справа № 758/1321/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 квітня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Соколовської А.А.,

розглянувши в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором № 1013320 про надання кредиту від 19 травня 2016 року в сумі 622905 грн. 05 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 травня 2016 року між ТОВ «ФКС» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1013320 про надання кредиту, на підставі якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 75000 грн. для власних потреб зі сплатою відсотків у розмірі 28 % річних та строком виконання до 15 травня 2019 року. Крім цього, відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати комісійну винагороду у розмірі 4 % від суми кредиту за обслуговування кредитної заборгованості, зазначену у п. 2.5 договору кредиту, а також згідно п. 2.6. договору сплачувати проценти, суму кредиту та інші платежі щомісячно, ануїтетними платежами у розмірі та в період, встановленими у додатку №1 до цього договору з 01 по 15 числа місяця наступного за звітним. Однак, відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 01 січня 2024 року утворилася заборгованість у сумі 622905 грн. 05 коп., з яких: 69823 грн. 52 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 137508 грн. 86 коп. - заборгованість по відсотках; 204600 грн. - заборгованість по комісійній винагороді; 164499 грн. 20 коп. - інфляційні втрати; 46473 грн. 92 коп. - 3 % річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2016 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1013320 про надання кредиту, на підставі якого кредитор надав позивальнику грошові кошти в сумі 75000 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника або іншого отримувача, зазначений в додатку № 2, який є невід`ємною частиною цього договору, а позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно цього договору.

Відповідно до п. 1.2 - 1.4 кредитного договору дата перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у додатку № 2 є датою укладення цього договору. Дата остаточного повернення кредиту до 15 травня 2019 року. Платежі з повернення кредиту здійснюються згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.5. кредитного договору позичальник за обслуговування кредитної заборгованості сплачує комісійну винагороду у розмірі 4 % від суми кредиту, зазначену в п. 1.1. договору кредиту.

Згідно п. 2.6 кредитного договору сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно, ануїтентними платежами в розмірі та в період встановленим у додатку №1 цього договору з 01 по 15 число кожного місяця наступного за звітним, починаючи з 01.06.2016, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі.

За змістом п. 2.7 кредитного договору за надання кредиту позичальник сплачує комісію 3 % від суми кредиту, встановленої в п 1.1 договору.

Заявою, яка є додатком № 2 до кредитного договору, ОСОБА_1 просила перерахувати належну їй суму кредиту після утримання комісії, а саме 72750 грн. на реквізити банківського рахунку (№ рахунку НОМЕР_1 , банк «Приватбанк»).

Згідно копії платіжного інструкції № 192 від 19 травня 2016 року вбачається, що ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» перерахувало ОСОБА_1 72750 грн. Призначення платежу - перерахування коштів, видача кредиту згідно кредитного договору № 1013320 від 19 травня 2016 року, № картки НОМЕР_2 .

Згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. № 22, платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача;

Платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Банк у договорі з платником - фізичною особою має право передбачати можливість подання цим платником платіжного доручення в довільній формі, яке має містити такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату складання і номер; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), ідентифікаційний номер платника та номер його рахунку; найменування та код банку платника; найменування/прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), ідентифікаційний код (номер) отримувача та номер його рахунку; найменування та код банку отримувача; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис платника".

Надане позивачем платіжне доручення, засвідчене підписом відповідальної особи та відбитком штампа банку, а також містить усі встановлені Інструкцією реквізити, а тому є належним доказом на підтвердження факту перерахування з рахунку позивача, відкритого в АТ «ОТБ Банк», на рахунок відповідачки, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», кредитних коштів.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01 січня 2024 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у сумі 622905 грн. 05 коп., з яких: 69823 грн. 52 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 137508 грн. 86 коп. - заборгованість по відсотках; 204600 грн. - заборгованість по комісійній винагороді; 164499 грн. 20 коп. - інфляційні втрати; 46473 грн. 92 коп. - 3 % річних.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

За твердженням позивача, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула наданий кредит та не сплатила інші платежі в строки, передбачені кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 1ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасно виконання зобов`язань за кредитним договором та відсутності заборгованості перед позивачем за цим договором.

З аналізу викладених положень законодавства та встановлених обставин справи і досліджених доказів суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 69823 грн. 52 коп., за відсотками у розмірі 137508 грн. 86 коп., за інфляційними втратами у розмірі 164499 грн. 20 коп., за 3% річних у розмірі 46473 грн. 92 коп., а всього 418305 грн. 05 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією суд дійшов наступного висновку.

Як було встановлено судом, умовами кредитного договору (п. 2.7) встановлена сплата комісії 3% від суми кредиту одноразово в день видачі кредиту за надання кредиту, та комісійна винагорода у розмірі 4 % від суми кредиту щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості. Проте ні умовами кредитного договору, ні іншими доказами не підтверджено зміст та перелік зазначених послуг.

Статтею 1 п. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц викладена правова позиція, відповідно до якої умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування»№ 1734-VIII від 15 листопада 2016 року.

Враховуючи те, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідачки комісії не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 204600 грн. задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання стягнення з відповідача судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 9343 грн. 58 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 2244 від 24 січня 2024 року.

Враховуючи те, що задоволено 67,15 % позовних вимог (418305 грн. 05 коп. від 622905 грн. 05 коп.), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 6274 грн. 21 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (9343 грн. 58 коп. х 67,15 % / 100%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» заборгованість за Договором № 1013320 про надання кредиту від 19 травня 2016 року в сумі 418305 (чотириста вісімнадцять тисяч триста п`ять) грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» судовий збір в сумі 6274 (шість тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 21 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет», , юридична адреса: вул. Лейпцизька, буд. 166;

відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Леся БУДЗАН