справа №732/1695/23
провадження № 2-др/732/1/24
Ухвала

Іменем України

10.04.2024 року м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Лиманської М.В., у присутності секретаря Данилової С.Г., за участі представника позивачки адвоката Хоменко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

20.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь 36 000,0 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що у провадженні Городнянського районного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа №732/1695/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року вказаний позов було залишено без розгляду. Відповідач вказує, що у зв`язку із розглядом вказаної справи він поніс судові витрати на послуги адвоката, розмір яких складає 36000 гривень, що підтверджується документально. Із указаних підстав ОСОБА_1 просить покласти понесені ним судові витрати на позивачку.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 03.04.2024 на адресу суду надійшло письмове клопотання заявника про розгляд питання щодо розподілу судових витрат за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Хоменко М.А. у задоволенні заяви ОСОБА_1 просила відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивачки, дослідивши заяву відповідача про розподіл судових витрат та матеріали цивільної справи №732/1695/23, суд дійшов наступного висновку.

Як убачається з матеріалів цивільної справи, ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Питання щодо розподілу судових витрат цією ухвалою суд не вирішував.(а.с.88)

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно із частиною шостою ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Тобто, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Одночасно суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55, ст. 124 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.

Разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 44 ЦПК України суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Сам по собі факт залишення позову без розгляду не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Процесуальні дії позивачки, спрямовані на захист її порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Серед іншого слід зауважити, що у цій справі суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивачки, не застосовував до неї будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами.

Отже, підстав для констатування факту необґрунтованості дій позивачки у зв`язку із зверненням до суду з цим позовом не встановлено. Зворотного відповідачем не доведено.

Жодних доказів, які б вказували на необґрунтованість дій позивачки відповідачем не надано.

Окрім цього, у заяві про стягнення судових витрат у розмірі 36 000,0 грн, пов`язаних із правовою допомогою, заявник не зазначив, які саме дії позивачки у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду. У заяві вказано лише на норми ЦПК України та про наявність в матеріалах справи договору про надання правової допомоги, а також долучено до заяви акти здачі-прийому виконаних робіт (надання юридичних послуг), рахунки за договором про надання правової допомоги та оригінали квитанцій про оплату.

Суд звертає увагу на те, що до справи відповідачем був долучений договір про надання правової допомоги, укладений відповідачем з адвокатом Мося Л.Л., а також акти здачі-прийому виконаних робіт (надання юридичних послуг), рахунки за договором про надання правової допомоги та оригінали квитанцій про оплату послуг адвоката Мосі Л.Л.

Водночас протоколами судових засідань підтверджений той факт, що у судових засіданнях участь на стороні відповідача приймав адвокат Литвинов О.Р.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивачку витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

За встановлених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.5,12,13,79,81,258,259,263-265,268,272,273,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.В.Лиманська