ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11857/21

Провадження № 22-ц/4820/811/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представників ОСОБА_1 , Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року, суддя Заворотна О.Л., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу, скасування повідомлення про початок будівельних робіт,

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, скасування повідомлення про початок будівельних робіт.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2011 року у справі №2/2218/2430/11 виділено в натурі та залишено у власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кімнати в будинку АДРЕСА_1 . Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 .

Зазначене рішення стало підставою для реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Пізніше частинам будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було присвоєно різні адреси.

Так, ОСОБА_2 є власницею частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний будинок, якому понад 100 років, ОСОБА_2 отримала у спадок. У вказаному будинку ОСОБА_2 проживає разом зі своєю сім`єю.

Власником іншої частини будинку за адресою АДРЕСА_3 , є ОСОБА_1

Частини будинку за адресами: АДРЕСА_4 , розділені спільною стіною.

20.10.2020 року наказом управління архітектури та містобудування №257 було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва по АДРЕСА_5 , а саме, реконструкція житлового будинку з прибудовою під магазин непродовольчих товарів.

23.11.2020 року ОСОБА_1 подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із незначними наслідками (СС1) ХМ34 - Реконструкція житлового будинку з прибудовою під магазин непродовольчих товарів АДРЕСА_5 .

Після чого, ОСОБА_1 було розпочато роботи з реконструкції будинку, під час яких було знесено повністю частину будинку, яка належить ОСОБА_1 .

07.04.2021 року ОСОБА_1 подано повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із незначними наслідками СС1 ХМ34.

Під час здійснення реконструкції, а саме робіт по знесенню частини будинку, належного ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , почалися сильні вібрації частини будинку ОСОБА_2 , у зв`язку з чим з`явилися тріщини, які стали причиною руйнування належної їй частини будинку.

Позивач просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 20.10.2020 року №257; скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ХМ34 від 23.11.2020 року «Реконструкція житлового будинку з прибудинковою під магазин непродовольчих товарів АДРЕСА_5 »; скасувати повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ХМ34 від 07.04.2021 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

29.03.2024 року від представника апелянта, адвоката Керницької О.В., надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі, розгляд справи без її участі.

01.04.2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Керницької О.В. також надійшло клопотання про повернення 50% судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

В судовому засіданні представники учасників справи не заперечили проти заявлених представником позивача клопотань.

Обговоривши заяву позивача, перевіривши її відповідність вимогам процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви позивача про відмову від позову з огляду на наступне.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 49 ЦПК України, ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства право позивача на відмову від позову гарантується на будь-якій стадії судового розгляду і є безумовним, оскільки є однією з гарантій диспозитивності цивільного судочинства.

Заява представника ОСОБА_2 , адвоката Керницької О.В., про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, підстав для відмови у її задоволенні не встановлено.

У зв`язку із прийняттям заяви представника позивача про відмову від позову, судове рішення ухвалене у справі підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

У зв`язку з відмовою від позову, ОСОБА_2 має право на повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з платіжною інструкцією №24 від 04.03.2024 року, ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3268 грн. 80 коп., тому апелянту підлягає поверненню сплачений за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1634 грн. 40 коп. (3268,80 грн./2).

Керуючись ст.ст. 206, 307, 362, 364, 389, 390 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд,

ухвалив

Прийняти відмову позивача ОСОБА_2 від позовних вимог.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу, скасування повідомлення про початок будівельних робіт, закрити.

Заяву ОСОБА_2 про повернення сплаченої суми судового збору задовольнити.

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року у розмірі 1634 грн. 40 коп. (одна тисяча шістсот тридцять чотири гривні сорок копійок), відповідно до платіжної інструкції №24 від 04 березня 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17 квітня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова