Справа №: 343/335/24
Провадження №: 2/343/216/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання- Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/335/24 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просить:

визначити розмір частки у праві спільнї сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим № :01:002:0510, площею 0,1524 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Фрнківської області, яка належить їй, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 962429, зареєстрованого 10.06.2010 в Яворівській сільській раді в Книзі записів реєстраційних державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00953 та додатку до державного акта серії АА № 148118 від 11.06.2010, ОСОБА_1 - 1/2;

визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1524 га, кадастровий номер :01:002:0510, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, що належала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 962429, зареєстрованого 10.06.2010 в Яворівській сільській раді в Книзі записів реєстраційних державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00953 та додатку до державного акта серії АА № 148118 від 11.06.2010.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її сестра ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки вона за життя заповіт не складала. Спадкоємцем другої черги за законом є вона, ОСОБА_1 , як сестра спадкодавиці.

На день смерті сестри залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка з кадастровим № :01.002:0510, площею 0,1524 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, яка належала їй, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №962429, договорами оренди землі за №00953 та додатком до Державного акта серії АА № 148118 від 11 червня 2010 року, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 023 від 23 червня 2023 року. При цьому частки земельної ділянки співвласників не визначені.

Вона прийняла спадщину, подавши до Долинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої відкрита спадкова справа. Син спадкодавиці ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини за законом на її (позивачки) користь. Інших спадкоємців за законом немає.

13 червня 2023 року вона звернулася до Долинської ДНК із заявою № 325 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка належить на праві власності двом співвласникам і не можливо визначити частку, яка належала спадкодавцю.

Враховуючи, що вказана земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності та без визначення часток кожного із співвласників, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю.

Вона, ОСОБА_1 , є власником 1/2 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2004 року (справа № 2-3088/2004). Також на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2004 року за її сестрою ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування на іншу 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 (справа № 2-3087/2004).

Згідно з довідкою Яворівського старостинського округу Долинської міської ради № 54 від 13 червня 2023 року, у зв`язку з новим упорядкуванням нумерації будинків в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, будинковолодіння, яке знаходилося за адресою: АДРЕСА_1 , має нову адресу: АДРЕСА_2 .

Оскільки спірна земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без визначення часток, їхні частки визнаються рівними незалежно від того, на кого вони зареєстровані, а тому після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частку земельної ділянки за вказаною адресою.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представниця - адвокатка Оленин О.Ф. подала клопотання про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги, викладені в позовній заяві та в заяві про доповнення позовної вимоги, підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, врахувавши визнання позову відповідачем.

Представник відповідача Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в яких вказав, що міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог з врахуванням їх доповнення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 13.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.

15 березня 2024 року представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог.

20 лютого 2024 року позивачка подала заяву про доповнення позовної вимоги.

22 березня 2024 року представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що міська рада не заперечує проти задоволення доповненої позовної вимоги.

22 березня 2024 року представниця позивачки подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірительки, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Ухвалою суду від 22.03.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

27 березня 2024 року від представниці позивачки поступила заява про відкладення судового засідання, а 09 квітня 2024 року вона подала клопотання про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про спадщину, яке її довірителька отримала 06.04.2024, копія якого направлена відповідачу.

18 квітня 2024 року представниця позивачки - адвокатка Оленин О.Ф. подала клопотання про закінчення розгляду справу у її відсутності та відсутності її довірительки за долученими письмовими доказами, в якій позовні вимоги підтримала повністю.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.03.2015, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки ОСОБА_2 заповіт не складала. ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за законом, так як є її сестрою.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, а саме: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.06.1962 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.02.1975, в яких батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 9). Тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними сестрами. Остання у зв`язку із розірванням попереднього шлюбу та укладенням нового змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , із ОСОБА_8 на Батіг, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 04.01.2005 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 31.01.2005 (а.с. 10, 11). Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрами, а відтак позивачка є спадкоємицею другої черги після смерті останньої.

Як вбачається із державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 962429, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1524 га, яка розташована у с. Яворів Долинського району Івано-Франківської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :01:002:0510 (а.с. 15).

Згідно з додатком до вказаного державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 962429, співвласниками згаданої земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Частка у спільній власності не визначена (а.с. 16).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували своє право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 13.06.2023 (а.с. 17-20).

Вартість земельної ділянки, площею 0,1524 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :01:002:0510 становить 124300 грн, на що вказує висновок експерта про оцінну вартість земельної ділянки (а.с. 23).

09 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, на підставі якої зареєстровано спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41441770 від 09.09.2015 (а.с. 12).

Після прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується відповідною постановою від 18.01.2024 (а.с. 13). У вказаній постанові зазначено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем було подано: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 962429, в якому власниками земельної ділянки вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але частка у спільній власності не визначена; та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 від 13.06.2023, де право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без визначення часток співвласників. Оскільки один із співвласників земельної ділянки - ОСОБА_2 померла, то визначити її частку у праві спільної сумісної власності не можливо, тому немає можливості з`ясувати домовленість між співвласникми, а відтак неможливо визначити склад спадкового майна та на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво. Також у постанові зазначено, що спадщину ОСОБА_1 прийняла. ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився на користь сестри спадкодавиці ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за законом немає.

Як встанолено з рішень Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2004 року у справах № 2-3088/2004 та № 2-3087/2003, відповідно за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнано право власності за кожною по 1/2 частці будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке належало їхній матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 21, 22).

В довідці № 54 від 13.06.2023, яка видана ОСОБА_1 , зазначено, що, згідно з записом погосподарської книги № 2 Яворівського старостинського округу за 2023 рік, особовий рахунок № НОМЕР_6 , за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується 1/2 домоволодіння, яке знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2004. У зв`язку з новим упорядкуванням нумерації будинків в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області будинковолодіння знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (стара адреса: АДРЕСА_1 ).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.04.2024, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1962 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги, сина - ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового дерев`яного будинку з відповідною часткою господарських споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с 52).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав, на підставі вищеописаного свідоцтва про право на спадщину прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 72458585 від 06.04.2024, згідно з яким зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 53).

З вищевказаного слідує, що на даний час є невирішеною доля земельної ділянки, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), який належить позивачці на праві власності (1/2 частка на підставі рішення суду, 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом), у зв`язку з чим остання звернулася до суду з даним позовом.

Оцінка суду:

беручи до уваги позицію сторони позивачки, визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час її смерті їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 962429 належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1524 га, кадастровий номер - :01:002:0510, що розташована у с. Яворів Долинського (теперішнього Калуського) району Івано-Франківської області. При цьому співвласниками такої земельної ділянки в додатку до вказаного державного акта вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , частка яких у спільній власності не визначена. Також померлій на підставі рішення суду від 26.11.2004 належала й 1/2 частка житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної соби, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як встановлено в судовому засіданні, заповіт за життя спадкодавиця ОСОБА_2 не залишила, тому спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його прержив, та батьки.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті мами ОСОБА_2 , однак він від прийняття спадщини відмовився на користь сестри спадкодавиці ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за законом немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Позивачка, будучи спадкоємицею другої черги, прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, так як звернулася з відповіданою заявою до нотаріальної контори.

Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла після смерті ОСОБА_6 . Позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового дерев`яного будинку з відповідною часткою господарських споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона зареєструвала право власності у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки їй нотаріусом відмовлено, оскільки неможливо визначити частку, яка належала спадкодавиці.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як визначено ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно із ч. 1ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

Отже, земельне та цивільне законодавство закріплює принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі 6-2225цс16, в якій зазначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий дерев`яний будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (1/2 частка їй належить на підставі рішення суду від 26.11.2004, 1/2 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2024, яку вона прийняла після смерті ОСОБА_2 ). Земельна ж ділянка, на якій розміщений вказаний будинок, належала на праві власності позивачці та ОСОБА_2 без визначення їх часток за кожною з них, що не дає можливості ОСОБА_1 оформити свої права на належну їй частку земельної ділянки. А відтак, виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, розмір частки позивачки у праві спільнї сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим № :01:002:0510, площею 0,1524 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Фрнківської області, до прийняття спадщини становив 1/2;

Зважаючи на те, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження належність позивачці житлового будинку, 1/2 частка з якого перейшла їй у власність після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2024, виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1524 га, кадастровий номер :01:002:0510, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , якій належала 1/2 частка розміщеного на ній будинку. Інша ж 1/2 частка вказаної земельної ділянки належить позивачці як власнику іншої 1/2 частки будинку в АДРЕСА_1 на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2004.

На підставі викладеного, ст. 16, 377, 1216, 1217, 1258, 1261, 1262, 1296, 1297 ЦК України, ст. 120 ЗК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 962429, зареєстрованого 10.06.2010 в Яворівській сільській раді в Книзі записів реєстраційних державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00953, та додатку до державного акта серії АА № 148118 від 11.06.2010, виданих на ім`я ОСОБА_2 та співвласника ОСОБА_1 , належить 1/2 частка земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0510, площею 0,1524 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Фрнківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1524 га, кадастровий номер :01:002:0510, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Долинська міська рада, місцезнаходження: м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано-Франківської області, .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич