Справа № 302/1927/23
Провадження № 2/302/46/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2024 року смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді: Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м.Київ вул.Грушевського, буд.1Д) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

27.10.2023 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року у розмірі 94093,25 гривні, а також судові витрати в сумі 2684,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 17.09.2022 року позичальник ОСОБА_1 отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов укладеного кредитного Договору, станом на 17.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року у загальному розмірі - 94093,25 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 76559,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками 17533,69 грн., яку просить стягнути в судовому порядку.

Також у пред`явленому позові позивач зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 14.06.2018 року № 519 змінено найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ «ПриватБанк».

Вказує також позивач АТ КБ «ПриватБанк», що до теперішнього часу відповідачем ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року у добровільному порядку не погашена, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року, яка виникла станом на 17.09.2023 року у загальному розмірі 94093,25 грн. та яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 76559,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками 17533,69 грн., а також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2684,00 грн., які понесені на сплату судового збору при подачі позову до суду

Ухвалою Міжгірського районного суду від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін по справі.

Відповідачу в ухвалі суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

14.12.2023 до Міжгірського районного суду Закарпатської області повернулося поштове повідомлення разом з судовими документами, які були адресовані відповідачу ОСОБА_1 , з відміткою «Укрпошти» та зазначенням причини невручення поштової кореспонденції "адресат за вказаною адресою відсутній"(а.с.19).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.12.2023 року подальший розгляд даної справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, представників сторін (а.с.80-81).

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, проте в матеріалах справи представником позивача Гребенюк О.С. міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи. Доповнень, клопотань, уточнень до позову не мають. Позовну заяву та викладені у ній позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити у повному обсязі за наведеними у позові підставами. Проти ухвалення у справі заочного рішення, на підставі наявних у ній доказів, не заперечують (а.с.41).

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відповідно приписів ч.10 ст.187 ЦПК України (а.с.82,86,90), а також шляхом направлення смс-повідомлення за тел. НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про отримання смс-повідомлення адресатом ОСОБА_1 - 23.02.2024 року, 01.03.2024 року (а.с.85,89), однак про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзив на позов відповідачем на адресу суду не подано.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до приписів ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідно до укладеного 17 вересня 2022 року кредитного договору № б/н позичальник ОСОБА_1 отримав на споживчі цілі в банківський установі - АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно умов укладеного договору, кредитний Договір складається із: заяви позичальника, Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг, Правил користування платіжною карткою та тарифами банку.

Згідно наданих позивачем статутних документів, Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції.. Станом на 14.06.2018 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з відомостей з ЄРДПОУ (а.с.61-64).

З наданої позивачем Довідки вбачається, що позичальнику ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року було надано кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_2 , дата відкриття - 17.09.2022 року, термін дії якої до серпня 2026, що вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк», яка є в матеріалах справи (а.с.11).

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання своєчасно не виконував, передбачені умовами договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, своєчасно не вносив, у зв`язку з чим за кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року утворилася заборгованість.

При цьому з наданої позивачем виписки за договором № б/н від 17.09.2022 року вбачається, що позичальник ОСОБА_1 користувався кредитною карткою «Універсальна» № НОМЕР_2 , здійснював платежі та грошові перекази (а.с.9).

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» у період з 17.09.2022 року по 01.05.2023 року змінювався кредитний ліміт по картці «Універсальна» № НОМЕР_2 , зокрема: 09.11.2022 року збільшено кредитний ліміт до 20000.00 грн., 13.11.2022 року - збільшено до 75000,00 грн., 13.11.2022 року зменшено кредитний ліміт до 30000,00 грн., 01.05.2023 року - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.10).

Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року, відповідач ОСОБА_1 станом на 17.09.2023 року має заборгованість у загальному розмірі - 94093,35 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 76559,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 17533,69 грн. (а.с.7-8).

Доказів, що підтверджують сплату суми заборгованості чи спростовують розрахунки позивача, станом на час розгляду справи відповідачем суду не надано, відзив на позов відповідачем не подано, контр розрахунок відповідачем надано не було.

В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений.

Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Тобто, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Саме такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17.

Відповідно до п.2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п.2.1.1.3.1. Договору, щонайменше має на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі.

Згідно до п.2.1.1.2.12. Умов та правил надання банківських послуг, сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» право надати Банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.6.5. Договору.

Згідно п.2.1.1.3.1. Договору Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені Відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на Законі, доведені наявними у справі доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кредитні кошти в добровільному порядку позивачу АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за простроченими відсотками.

Викладені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у Постанові від 03.07.2019 року, у цивільній справі № 342/180/17.

Відповідач ОСОБА_1 здійснював користування кредитними коштами, про що свідчить виписка по картці, проте в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконував, передбачені умовами договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками своєчасно не вносив.

Приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором б/н від 17.09.2022 року, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, в загальній сумі 94093,25 гривень, згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 17.09.2023 року, доданим позивачем до позову та який відповідачем не оспорений (а.с.7).

Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 03.10.2023 року, яке є в матеріалах справи (а.с.1).

Керуючись ст.ст.509,526,527,530,623,638,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.263-265,268,280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ вул.Грушевського, 1 «Д», код ЄДРПОУ - 14360570, рахунок № НОМЕР_4 , МФО - 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.09.2022 року у загальному розмірі - 94093 (дев`яносто чотири тисячі дев`яносто три) гривні 25 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 76559,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 17533,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ вул.Грушевського, 1 «Д», , рахунок № НОМЕР_4 , МФО - 305299) судові витрати, понесені на сплату судового збору, в розмірі - 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю.В.СИДОРЕНКО