УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 285/2551/21

провадження № 61-5055ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до Млинівського районного суду Рівненської області з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в якому позивач просив витребувати з незаконного володіння комбайн бурякозбиральний MOREAU VOLTRA 6-24.

Також, у квітні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 000,00 дол. США, набуті відповідачем без правової підстави.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, задоволено первісний та зустрічний позови. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 та повернуто ОСОБА_1 комбайн бурякозбиральний MOREAU VOLTRA 6,24. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 000,00 дол. США або їх грошовий еквівалент у національній валюті України на час вирішення справи судом як такі, що набуті ОСОБА_1 без достатньої правової підстави.

У жовтні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення з нього 20 000 доларів США та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2023 року (провадження

№ 61-15508ск23) касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року повернуто на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, а саме не викладено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

У грудні 2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення з нього 20 000 доларів США та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року (провадження

№ 61-18070ск23) касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року повернуто на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, а саме не викладено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

У квітні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року.

Проте, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального, не визначив (не охарактеризував) самостійно такі посилання, як підставами касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд не може з власної ініціативи кваліфікувати підстави касаційного оскарження судового рішення відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки такий обов`язок покладено саме на заявника, тобто суд касаційної інстанції не має повноважень самостійно відокремлювати ті чи інші підстави касаційного оскарження, вважаючи, що так розуміє сам заявник.

Подана втретє касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У цій справі ОСОБА_1 двічі повернуто касаційну скаргу саме у зв`язку із не зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Водночас заявник, звертався втретє з касаційною скаргою на ті самі судові рішення. При цьому, касаційна скарга за змістом є тотожною двом попередньо поданим скаргам, тобто не містить підстави касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, відсутність яких (підстав) мала наслідком повернення касаційної скарги заявнику двічі, тобто обставини не перестали існувати, що стали підставою для повернення первісних касаційних скарг.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалах Верховного Суду від 01 листопада 2023 року та 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 не наведено та Верховний Суд їх не встановив.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд приходить до висновку, що вказані дії є зловживанням процесуальними правами.

Така свідома процесуальна поведінка ОСОБА_1 є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційних скарг матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара