У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2024

Справа № 331/1904/23

Провадження № 2/331/93/2024

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Н.В.Фісун, при секретарі Свириденко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання представника позивача адвоката Богач А.О. про витребування доказів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз міністерства юстиції у якому просить визнати протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботи і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала клопотання про витребування доказів , яке надійшло до суду 13.02.2024 року./а.с.91-103 Т.6/, прохала суд його задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування клопотання вказала, що у своєму позові, Позивач зокрема посилався на те, що, при проведенні вказаної перевірки ДніпроНДІСЕ, комісія вийшла за межі повноважень, наданих їй Порядком проведення перевірок діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 3475/5 від 11.11.2019 року, та результат такої фактично незаконної перевірки було визначено як причину звільнення Позивача з посади. Зазначаємо, що сторона Позивача неодноразово намагалась отримати докази всамостійному порядку, але , у зв`язку з відмовою Міністерства юстиції України пронадання інформації та документів на адвокатський запит та неповною відповіддю наадвокатські запити в повному обсязі отримати докази не вдалося можливим.Разом з тим, Міністерства юстиції України зазначило у відповіді на адвокатськийзапит, що надання копій довідок, складених членами комісії з перевірки діяльностіДніпроНДІСЕ, на підставі яких відповідно до вимог Порядку перевірок був складений Акт за результатами перевірки діяльності ДніпроНДІСЕ від 02.12.2022, копії службової записки Департаменту експертного забезпечення правосуддя від 15.12.2022 № 1439-6.1-22, копій службових записок, листів, пропозицій стосовно включення до плану перевірки діяльності ДніпроНДІСЕ за період з 2020 року по жовтень 2022 року включно (додаток до наказу Мін`юсту від 04.11.2022 No 2800/7) питань: дотримання вимог антикорупційного законодавства; організація та впровадження заходів, що вживаються для протидії правопорушенням та дотримання законодавства під час виконання завдань, покладених на Інститут; матеріально- технічне забезпечення повідомляємо, що зазначені документи є службовою інформацією відповідно до вимог пункту 3 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2017 No 1277/5 (зі змінами). У зв`язку з наведеними обставинами, сторона Позивача, з метою забезпечення своїхправ та для належного розгляду даної справи, вимушена звернутися до суду зклопотанням про витребування доказів, а саме:Витребувати у Міністерства юстиції України: Службову записку Департаментуекспертного забезпечення правосуддя від 15 грудня 2022 року №1439-6. 1-22. Наведені докази зможуть підтвердити факт того, щозвільнення позивача було неправомірним.Крім того, зазначаємо, що саме ця Службова записка була підставою для винесеннянаказу про припинення контракту та звільнення.При цьому зазначаємо, що Позивач не може вжити інших заходів для отриманнядоказів у самостійному порядку.

ОСОБА_1 підтримала клопотання представника та прохала суд його задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання про витребування доказів з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, заперечення долучили до матеріалів справи.

Представники третьої особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання про витребування доказів.

Вислухавши думку присутніх осіб, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на таке.

Згідно із ч.2 ст.83ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.84ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч.7-10 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Уразі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин,визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу,передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Щодо поновлення процесуальних строків суд зазначає, що згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення без розгляду клопотання представника позивача в цьому випадку суперечило б завданню цивільного судочинства та не відповідало б конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність розглянути клопотання представника позивача про витребування доказів. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 6 ст. 127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд вважає за можливе поновити позивачеві строк для подачі клопотання про витребування доказів, визнавши поважними причини його пропуску.

Суд вважає, що представник позивача обґрунтував неможливість подання клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від сторони позивача, тому строк встановлений законом суд вважає за необхідне поновити. Крім того, представник мотивував неможливість самостійного отримання цього доказу відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, а тому клопотання представника позивача адвоката Богач А.О. слід задовольнити з метою забезпечення повноти судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 84, 198, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів.

Клопотання представника позивача адвоката Богач А.О. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Міністерства юстиції України службову записку Департаменту експертного забезпечення правосуддя від 15 грудня 2022 року №1439-6.1-22

Витребувані докази надати до суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.04.2024 року.

Суддя Н.В.Фісун