Справа № 479/199/20
Провадження № 22-з/812/22/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
16 квітня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
при секретарі судового засідання - Біляєвій В.М.,
за відсутності учасників справи належним чином повідомлених про місце, дату та час судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача Кривоозерського професійного аграрного ліцею - адвоката Філевського Ростислава Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну (правничу) допомогу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладання трудового договору
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладання трудового договору.
Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 березня 2021 року рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року залишено без змін.

22 березня 2021 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача Кривоозерського професійного аграрного ліцею - адвоката Філевського Р.М. про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат за надання правової допомоги.

В обґрунтування заяви, Філевський Р.М. вказував на те, що судом апеляційної інстанції не вирішене питання про розподіл судових витрат, в частині понесених Кривоозерським ПАЛ витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, про що він зазначив у відзиві.

На підтвердження фактично понесених відповідачем витрат на правову допомогу у додатку до відзиву на апеляційну скаргу, представником відповідача адвокатом Філевським Р.М. 12 березня 2021 року надано: копію договору №5 від 26 лютого 2021 року про надавання правової (правничої) допомоги, укладеного Кривоозерським ПАЛ з Адвокатським об`єднанням «Шарк»; оригінал ордеру від 01 березня 2021 року, дублікат квитанції від 05 березня 2021 року, що підтверджує повну оплату наданих послуг за вищевказаним договором - 4000 грн. Після закінчення апеляційного розгляду справи 15 березня 2021 року між відповідачем та адвокатським об`єднанням «Шарк» 17 березня 2021 року підписано акт прийняття-передачі послуг за договором №5 від 26 лютого 2021 року.

Заява про вирішення питання судових витрат була відображена у відзиві на апеляційну скаргу та представником відповідача Філевським Р.М. під час судових дебатів у судовому засіданні 15 березня 2021 року у Миколаївському апеляційному суді.

Додатковою постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року заяву представника відповідача Кривоозерського професійного аграрного ліцею - адвоката Філевського Р.М. задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кривоозерського професійного аграрного ліцею витрати на правову допомогу у сумі 4 000 грн.

ПостановоюВерховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 березня 2021 року залишено без задоволення а рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 березня 2021 року залишено без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Миколаївського апеляційного суду від 5 квітня 2021 року задоволено, додаткову постанову Миколаївського апеляційного суду від 5 квітня 2021 року скасовано, справу в частині вирішення заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Направляючи заяву про ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд зазначав, що апеляційний суд здійснив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення з порушенням вимог процесуального закону, а саме: розглянув у порядку спрощеного позовного провадження вказану заяву без повідомленні учасників справи, що унеможливило ухвалення законного та справедливого судового рішення.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином. Сторони у судове засідання не з`явилися, що в числу приписів частини2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч.ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд констатує, що при подачі відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Філевський Р.М. просив суд за результатами розгляду апеляційної скарги вирішити питання про розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, відшкодувавши відповідачеві понесені витрати у випадку повної/часткової відмови позивачеві у задоволенні апеляційної скарги, та надав докази надання правової (правничої) допомоги в суді апеляційної інстанції та докази понесення відповідачем витрат на професійну (правничу) допомогу (т. 1 а.с.126-130).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до відзиву на апеляційну скаргу надано копію договору про надання правової допомоги № 5 від 26 лютого 2021 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Шарк» та Кривоозерським професійним аграрним ліцеєм, ордер на ім`я адвоката вказаного об`єднання Філевського Р.М. та копію квитанції №0.0.204.0243357.1 про сплату на рахунок об`єднання Кривоозерським професійним аграрним ліцеєм 4 000 грн. за вказаним договором (т.1 а.с.133-135,136,137).

Пунктом 1.1 договору №5, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Шарк" та Кривоозерським професійним аграрним ліцеєм, передбачено, що адвокатське об`єднання зобов`язується на умовах і в порядку, що визначені цим договором надати клієнту обумовлені у п.1.2 цього договору види правової (правничої) допомоги, а клієнт зобов`язується на умовах та в порядку, що визначені цим договором, оплатити надання правової(правничої) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Види правової (правничої) допомоги, що можуть надаватися клієнту за цим договором, і надання яких клієнт уповноважує адвокатське об`єднання визначені у п.1.2 цього договору:

1.2.1 надання усної консультації (за письмовою вимогою - письмової консультації) щодо правового регулювання питань (спору), що розглядається в межах цивільної справи №479/199/20 за позовом ОСОБА_1 до клієнта, підготовку необхідних відзиву на апеляційну скаргу, клопотань, заяв тощо.

1.2.2. Представництво інтересів клієнта/представництво клієнта у миколаївському апеляційному суді з усіма з усіма правами, наданими законодавством України відповідачу, без обмежень повноважень на вчинення певних процесуальних дій, в справі №479/199/20.

За пунктом 1.3 повноваження адвоката (учасника адвокатського об`єднання) як представника клієнта в суді підтверджується ордером, що видаватиметься відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатським об`єднанням адвокату - Черних О.В., Кририличенко О.А., Філевському Р.М. - на розсуд адвокатського об`єднання.

Пунктом 2.1. визначено, що розрахунки клієнтів з адвокатським об`єднанням здійснюються виключно у безготівковій формі.

Відповідно до п.2.2, розмір гонорару (винагороди) за надання клієнту правової (правничої) допомоги, вид якої обумовлено у п. 1.2. цього договору, визначено, виходячи з невеликої складності справи, встановлено та погоджено сторонами у фіксованому розмірі, а саме у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

За п.2.4, передбачена пунктом 2.2 цього договору сума гонорару (винагороди за надання правової (правничої) допомоги) підлягає сплаті клієнтом у строк до 02 березня 2021 року. У призначені платежу бажано зазначити: «гонорар згідно п.2.2 договору №5 від 26.02.21».

Згідно пункту 4.1. цей договір є укладеним, та, відповідно, набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

За пунктом 4.2 дія цього договору припиняється його належним виконанням або у разі зупинення та/або анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю всім адвокатам - учасникам адвокатського об`єднання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що надані стороною відповідача докази витрат на правничу допомогу подані з дотримання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України у строки з урахуванням вимог ст.ст.122,123 ЦПК України.

Згідно накладної 260 ОСОБА_1 направлялась копія відзиву для ознайомлення (т.1 а.с. 154).

Разом з тим, будь-яких письмових заперечень чи клопотань щодо неспівмірності витрат, і як наслідок зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами від позивача до суду апеляційної інстанції не надходило.

Не визначена позиція позивача та його представника з цього питання і у судовому засіданні 15 березня 2021 року, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

Про вирішення питання щодо розподілу судових витрат було заявлено представником відповідача і у судовому засіданні апеляційної інстанції 15 березня 2021 року.

Проте у постанові апеляційного суду питання щодо розподілу судових витрат вирішено не було.

22 березня 2021 року представник відповідача адвокат Філевський Р.М. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення з цього приводу та на підтвердження понесених відповідачем судових витрат надав складений 17 березня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Шарк» та Кривоозерським професійним аграрним ліцеєм акт прийняття-передачі наданих послуг за договором № 5 від 26 лютого 2021 року, докази направлення цієї заяви позивачеві (т.1 а.с.149-151,152,153).

Зі змісту акту прийняття-передачі наданих послуг вбачається, що на виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги №5 від 17 березня 2021 року адвокатське об`єднання надало клієнту - Кривоозерському професійному аграрному ліцею наступну правову (правничу) допомогу щодо: підготовки та подання до канцелярії Миколаївського апеляційного суду заяви з процесуальних питань - заяви від 04 березня 2021 року про ознайомлення з матеріалами справи; ознайомлення з матеріалами справи, надання клієнту правової (правничої) допомоги у вигляді надання усної консультації щодо правового регулювання питань ( спору), що розглядалася в межах цієї справи, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу; представництво відповідача в Миколаївському апеляційному суді, в якості представника; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.

Вартість фактично наданої правової (правничої) допомоги за договором №5 від 26 лютого 2021 року становить 4000 грн.

Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу надання правової допомоги в цілому клієнт до АО «Шарк» не має.

Отже, надані представником відповідача документи підтверджують, що навчальним закладом у зв`язку з розглядом справи на стадії апеляційного провадження понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

На думку колегії суддів, за обставин цієї справи, зазначені окремо у акті приймання -передачі підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи, безпосереднє ознайомлення з матеріалами справи на стадії апеляційного розгляду відповідає критерію необхідності вчинення таких дій адвокатом, з огляду на те, що у суді першої інстанції інтереси відповідача представляла інша особа Матвієць І.М .

В той же час, саме подання до канцелярії суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи, відзиву на апеляційну скаргу не може бути віднесено до надання правничої допомоги.

Між тим, таке на впливає на визначений п.1.2 договору №5 від 26 лютого 2021 року, розмір наданих послуг.

Судове засідання у суді апеляційної інстанції 15 березня 2021 року, у якому розгляд справи було завершено, було проведено за участі представника відповідача адвоката Філевського Р.М.

Отже, дослідивши заяву про стягнення судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених відповідачем витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 4000 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати мають характер необхідних і співрозмірних із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, а відтак їх розмір є обґрунтованим у зазначеному розмірі.

Ураховуючи вищенаведене, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин цієї справи, колегія суддів дійшла висновку, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, підлягають стягненню у сумі 4000,00 грн, які належить стягнути з позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача Кривоозерського професійного аграрного ліцею - адвоката Філевського Ростислава Миколайовича - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1 ) на користь Кривоозерського професійного аграрного ліцею (код 02546080) витрати на правову допомогу у сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 16 квітня 2024 року.