Справа № 743/241/24
Провадження № 2/743/112/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року смт Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Воєдило О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селище міського типу Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

15.02.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 5, 26 умовних кадастрових гектарів у землях, які перебували в колективній власності КСП «Україна» с. Гучин, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0124959, виданого на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 10.06.1996 р. № 209 на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрованого 30.07.1996 р. за № 371 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна», в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» с. Гучин на території Ріпкинської селищної ради (Сиберізький старостинський округ) згідно сертифіката серії ЧН №0124959, виданого на ім`я її матері, баби позивача - ОСОБА_2 , яке ОСОБА_3 успадкувала після її смерті. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке ОСОБА_3 успадкувала після своєї матері, ОСОБА_2 , позивач звернувся до приватного нотаріуса. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/02-31 від 07.02.2024 р. постановленою приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишко М. А., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у земля, яка перебувала у КСП «Україна» с. Гучин Ріпкинського району Чернігівської області після смерті ОСОБА_3 , в зв`язку з неможливістю встановити родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та в зв`язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» села Гучин Ріпкинського району Чернігівської області, розміром 5,26 га в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості). У зв`язку з вищевикладеним, позивач позбавлений можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину за законом на своє ім`я.

Справу передано головуючому судді 15.02.2024 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.02.2024 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання на 18 березня 2024 року.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18.03.2024 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.04.2024 р.

10.04.2024 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справ доказами, у якому зазначається про підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

15.04.2024 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами, у якому зазначається про підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі.

15.04.2024 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, у якому зазначено, що при прийнятті рішення відповідач покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 18).

Згідно копії посвідки про народження № НОМЕР_2 , та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 24.02.2012 р. ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 (а. с. 27, 28).

ОСОБА_3 , хоч і фактично прийняла спадщину після ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Гучинського старостинського округу № 8 Ріпкинської селищної ради від 02.09.2021 р. № 102, проте не оформила своїх спадкових прав до самої смерті (а. с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а. с. 17).

Згідно копії заповіту, посвідченого 22.07.2013 р. секретарем Гучинської сільської ради Руденок В. М. за реєстровим № 12, ОСОБА_3 належну їй згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 004517 від 13.08.2001 р. земельну ділянку площею 4,39 га заповіла своєму сину, брату позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 23).

Згідно копії заяви ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , та дав згоду на включення до кола спадкоємця за законом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який спадщину в шестимісячний строк не прийняв, а також не заперечує, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 24).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №26/02-31 від 07.02.2024 р. постановленою приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишко М. А., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у земля, яка перебувала у КСП «Україна» с. Гучин Ріпкинського району Чернігівської області після смерті ОСОБА_3 , в зв`язку з неможливістю встановити родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та в зв`язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» села Гучин Ріпкинського району Чернігівської області, розміром 5,26 га в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.1936 р. ОСОБА_3 народилась в селі Трудове Ріпкинського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а. с. 9)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 та довідки Гучинського старостинського округу №8 Ріпкинської селищної ради №101 від 02.09.2021 р., ОСОБА_3 , уродженка села Трудове Ріпкинського району Чернігівської області перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 08.06.1955 р. та по дату смерті ОСОБА_5 (а. с. 21, 27).

Згідно копій довідок Гучинського старостинського округу № 8 Ріпкинської селищної ради № 100, № 101, № 102 від 02.09.2021 р. ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , та матір`ю ОСОБА_2 (а. с. 20, 21, 22).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 18.08.1960 р. позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Трудове, а його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 25).

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мешканців с. Трудове, розписки про попередження про кримінальну відповідальність яких містяться в матеріалах справи, останні вважають, що ОСОБА_3 дійсно за життя являлась рідною матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 29, 33).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.01.2024 р. № 29-25-0.5-365/2-24, ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0124959, по КСП «Україна», що знаходиться в селі Гучин, Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 10.06.1996 р. № 209, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай 30.07.1996 р. за № 371. Державний акт взамін вказаному сертифікату не видавався (а. с. 36).

Оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що розміщено оголошення в газеті «Життя Полісся» № 5 (10232) від 01.02.2024 р. (а. с. 37).

Надаючи оцінку обставинам справи суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, шляхом предявлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За положеннями ст. ст. 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Судом з листа третьої особи встановлено, що останнє визнає видачу ОСОБА_2 сертифіката на земельну частку пай, який в подальшому було втрачено, однак розміщено відповідне оголошення про це.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 його матір`ю записано ОСОБА_6 , в тому же час, матеріали справи не містять протирічь щодо того, що таке різнописання обумовлене помилками, допущеними при складанні актового запису про народження позивача, адже ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а батько позивача з 08.06.1955 р. і по дату своєї смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Щодо встановлення цього факту суд зауважує, що такий факт встановлено судом у ході розгляду справи по суті та встановлення цього факту не є позовною вимогою, а є обставиною що спонукає суд до задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог та підлягає оцінці у сукупності з іншими фактами, встановленими судом під час розгляду даної справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності сільгосппідприємства «Україна», що знаходиться у селі Гучин Ріпкинського району Чернігівської області,розміром 5, 26 умовних кадастрових гектарів, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0124959.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук