Справа № 496/818/24
Провадження № 2/496/1358/24
УХВАЛА

02 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Разом з позовною заявою від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить суд накласти арешт на житловий будинок садибного типу, який належить відповідачу ОСОБА_3 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому посилається на те, що предметом позову є відшкодування майнової шкоди у розмірі 1 319 031 грн, заподіяної внаслідок ДТП, яка сталась 30.10.2023 року, а тому, на її думку, застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Вважає, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту, є абсолютно співрозмірним та адекватним позовним вимогам та унеможливить намагання відповідача розпорядитись спірним майном до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31.01.2024 року вбачається, що закінчений будівництвом житловий будинок садибного типу, який розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 17,2 кв.м, житловою площею 11,9 кв.м, належить відповідачу ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладене суд, дослідивши матеріали справи та доводи, викладені у заяві про забезпечення позову, вважає, що вона підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд також зазначає, що арешт має тимчасовий характер та не порушує право відповідача на користування та володіння вказаним житловим будинком садибного типу.

Заходи зустрічного забезпечення позову, реалізація яких є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки такі відносно заявника відсутні.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок садибного типу, загальною площею 17,2 кв.м, житловою площею 11,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1 для виконання, а відповідачу ОСОБА_3 для відома.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 02.02.2024 року.

Суддя Л.О. Пендюра