П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року м. Київ

Справа №755/1547/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/5577/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Сирбул О.Ф. 01 червня 2023 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 32833,52 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн, судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 травня 2021 року о 07.40 год, в Київські області, Фастівський район, на автодорозі Київ-Одеса 19 км. + 500 м. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3. Б, 12.1 ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203530325.

05 липня 2021 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 73214,06 грн.

Проте розмір страхового відшкодування сплаченого на користь позивача не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, відповідно до звіту № 238-2021 від 30 червня 2021 року про оцінку колісного транспортного засобу на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 складає 80588,87 грн, а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 123446,46 грн.

За заявою позивача було складено звіт № 0430-VV від 16 серпня 2021 року відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 становить 64605,80 грн, а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 104547,58 грн.

Позивач також поніс витрати пов`язані за проведенням оглядом пошкодженого транспортного засобу та складанням Звіту №0430 VV від 16 серпня 2021 року, у розмірі 1500,00 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з його пошкодженням перевищує вартість завданого матеріального збитку, який був сплачений страховою компанією, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 32833,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн, судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а всього 17073,60 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з його пошкодженням перевищує вартість завданого матеріального збитку, який був сплачений з боку страхової компанії, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування.

Стягуючи витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції врахував характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, та вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в 16000,00 грн.

Не погодилась із вказаним рішенням суду відповідач ОСОБА_1 , її представником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено без врахування дійсних обставин справи та на підставі недопустимих доказів, що вказує на його незаконність та необгрунтованість.

Зазначає, що позивачем не надано доказів про оплату запчастин/відновлювального ремонту КТЗ позивача, а тому позивач у такому випадку не має права стягувати з відповідача ПДВ в розмірі 20 відсотків від суми відновлювального ремонту.

Також вказує на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами як вартість відновлювального ремонту, так і вартість матеріального збитку. А ні відповідач, а ні будь-яка інша відповідальна особа не були присутні під час проведення огляду КТЗ позивача з вини позивача, оскільки ні він ні суб`єкт оціночної діяльності не повідомили відповідача завчасно про оцінку КТЗ, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості пересвідчитися в тому чи дійсно суб`єкт оціночної діяльності проводив огляд КТЗ. Також вказує на те, що в звіті про КТЗ не вказано, що оцінювач був попереджений про кримінальну відповідальність. За таких обставин, звіт оцінювача №0430 VV від 16 серпня 2021 року не є допустимим доказом та не може братися судом до уваги при ухваленні рішення.

Також представник відповідача не погоджується з розміром присуджених витрат на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн, та вказує, що такі витрати носять неспівмірний, очевидно завищений та незрозумілий характер.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені нею судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними. Зокрема, вказує, що є безпідставними твердження відповідача про зменшення позовних вимог на розмір ПДВ, оскільки страхова виплата перевищує розмір матеріального збитку, а позовні вимоги значно зменшені за рахунок страхової виплати. Також вказує на те, що звіт має в додатках копію протоколу огляду КТЗ та фото автомобіля, зроблені оцінювачем, що вказує на те, що огляд було проведено оцінювачем. Щодо неповідомлення відповідача про огляд КТЗ вказує на те, що такий виклик у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не є обов`язковим.

Щодо доводів про не попередження оцінювача про кримінальну відповідальність, представник позивача вказує на те, що оцінювач не попереджається про кримінальну відповідальність, а відповідач плутає експерта з оцінювачем.

Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 08 травня 2021 року о 07 год. 40 хв., в Київські області, Фастівський район, на автодорозі Київ-Одеса 19 км. + 500 м. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 , вчинила ДТП, а саме не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 15-16/.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203530325.

Відповідно до звіту № 238-2021 від 30 червня 2021 року про оцінку колісного транспортного засобу складеного на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 складає 80588,87 грн, а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 123446,46 грн /а.с. 37-60/.

05 липня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 73214,06 грн /а.с. 10/.

Відповідно до звіту № 0430-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 16 серпня 2021 року, складеного на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 становить 64605,80 грн, а вартість відновлюваного ремонту КТЗ (з урахуванням ПДВ 20%) складає 104547,58 грн /а.с. 61-107/.

Позивач також поніс витрати пов`язані за проведенням оглядом пошкодженого транспортного засобу та складанням Звіту №0430 VV від 16 серпня 2021 року, у розмірі 1500,00 грн, що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 11 серпня 2021 року /а.с. 22/.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував на те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з його пошкодженням перевищує вартість завданого матеріального збитку, який був сплачений страховою компанією, а тому просив стягнути з відповідача на його користь різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст.15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно зі абзацом 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (МСТБУ) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі №147/66/17).

При цьому, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Тобто, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з'ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 (провадження № 61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наведених обставин справи вибачається, що знайшли своє підтвердження обставини дорожньо-транспортної пригоди 08 травня 2021 року, за участю сторін у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та наявність вини ОСОБА_1 у ній. Також встановлено, що транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень.

05 липня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 73214,06 грн.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував на те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з його пошкодженням перевищує вартість завданого матеріального збитку, який був сплачений страховою компанією, а тому просив стягнути з відповідача на його користь різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування яка складає 32833,52 грн.

На підтвердження своїх вимог позивач надав звіт № 0430-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 16 серпня 2021 року, складений на його замовлення, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 становить 64605,80 грн, а вартість відновлюваного ремонту КТЗ (з урахуванням ПДВ 20%) складає 104547,58 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з його пошкодженням перевищує вартість завданого матеріального збитку, який був сплачений страховою компанією, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування.

Однак, виходячи з положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість у разі відсутності документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати ним ремонту пошкодженого транспортного засобу і, відповідно, доказів оплати податку на додану вартість, такі докази відсутні і в матеріалах справи, а тому колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, слід розраховувати шляхом вирахування ПДВ з оціненої шкоди, наступним чином: ПДВ = 104547,58 грн / 1,20 * 0,20 = 17424,60 грн. Сума оціненої шкоди без ПДВ: 104547,58 грн - 17424,60 грн = 87122,98 грн.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сума 13908,92 грн (87122,98 - 73214,06) = 13908,92 грн, де 87122,98 грн - вартість відновлювального ремонту згідно Звіту №0430 VV від 16 серпня 2021 року без ПДВ; 73 214,06 - сума страхового відшкодування сплачена ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що Звіт №0430 VV від 16 серпня 2021 року у даній справі, який не містить посилань на те, що його складено для подання до суду, а також не містить попереджень оцінювача про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому не може бути належним доказом у справі, не приймаються до уваги суду апеляційної інстанції виходячи з такого.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивачем було надано звіт № 0430-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 16 серпня 2021 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , та засвідченого керівником суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , сертифікат ФДІ України НОМЕР_5 від 03 лютого 2021 року виданого ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №10100 від 25 липня 2013 року виданого ОСОБА_3 , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 становить 64605,80 грн, а вартість відновлюваного ремонту КТЗ (з урахуванням ПДВ 20%) складає 104547,58 грн.

Згідно Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності України, ОСОБА_3 має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (напрямок діяльності 1.3.- «Оцінка колісних транспортних засобів»).

Звіт про оцінку містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна. Звіт підписаний оцінювачем, який безпосередньо проводив оцінку майна, і скріплений печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Так, ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачем, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Крім того, як зазначено у вказаному звіті, його було проведено відповідно до Методтики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Мінюсту та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/52092.

Вказана методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту та застосовується всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. (п.1.2.-1.3 Методики).

Вказана методика застосовується зокрема із метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ; визначення вартості КТЗ для розв`язання майнових суперечок (п. 1.4. Методики).

Як визначено методикою, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта.

Таким чином, звіт оцінювача про розмір завданих збитків завданих власнику в разі пошкодження КТЗ є належним засобом доказування (правові висновки з приводу цього викладені у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, Постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року м. Київ справа № 461/2217/19).

Зазначений звіт не є висновком експерта ураховуючи, що він складений не експертом, а суб`єктом оціночної діяльності, клопотання про проведення експертизи відповідачем не заявлялося.

Щодо посилання представника відповідача на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, коли саме (дата, час) викликався відповідач на огляд автомобіля позивача оцінювачем колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто, вказані вимоги не є обов`язковими та визначаються на розсуд замовника дослідження.

Пунктом 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни судового рішення шляхом зменшення розміру стягнутої з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування з 32833,52 грн до 13908,92 грн.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як передбачено ч.13 ст. 141, ч. 1 ст. 382 ЦПК України, у випадку скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції здійснюється розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача були подані наступні докази:

договір про надання правової допомоги № 01Б-1/204 від 11 травня 2021 року укладений між Адвокатським бюро «Лідії Поліщук» в особі керуючої бюро Поліщук Л.І. та ОСОБА_2, та Додаткову угоду № 1 /а.с. 23-26/;

акт виконаних робіт № 22.09 до Договору про надання правової допомоги № 01Б-1/204, відповідно до якого загальна вартість робіт склала 16000,00 грн;

копію платіжного доручення № 2PL249593 від 21 вересня 2022 року, відповідно до якоої ОСОБА_2 сплатив АБ «Лідії Поліщук» грошові кошти за надану правничу допомогу у сумі 16000 грн (а.с. 33).

Позивачем при зверненні до суду першої інстанції з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн /а.с. 8/.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати пов`язані за проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу та складанням Звіту №0430 VV від 16 серпня 2021 року, у розмірі 1500,00 грн, що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 11 серпня 2021 року /а.с. 22/.

Відповідачем за подачу апеляційної скарги було сплачено судовий збір в розмірі 1610, 40 грн /а.с. 197/.

За вказаних обставин, зменшенню підлягають судові витрати, стягнуті з відповідача на користь позивача, а саме: сума судового збору підлягає зменшенню з 1073,60 грн до 454,13 грн, витрати на професійну правничу допомогу з 16000,00 грн до 6768, 00 грн, а також витрати пов`язані за проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу та складанням Звіту №0430 VV від 16 серпня 2021 року - з 1500,00 грн до 603, 50 грн, що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог (42.3 %).

Також, оскільки колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 929,20 грн, що є пропорційним до задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року - змінити, у зв`язку з чим викласти резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 13908,92 грн, витрати пов`язані за проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу та складанням Звіту №0430 VV від 16 серпня 2021 року в розмірі 603, 50 грн, судовий збір в розмірі 454,13 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6768, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 929,20 грн

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук