Справа № 405/4425/23
Провадження №2/405/679/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі :

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М., Дризі Є.В.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Могильної О.С.

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький цивільну справу № 405/4425/23 за позовом ОСОБА_1 (зареєстр. АДРЕСА_1 , прожив. АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстр. АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 (зареєстр. АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього ( ОСОБА_1 ) на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2015 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2015 року у справі № 405/7323/15-ц з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що наразі він не має можливості платити визначений судом розмір аліментів, внаслідок зміни його сімейного та матеріального стану, оскільки у нього на утриманні, крім сина ОСОБА_6 , знаходяться ще троє непрацездатних члена сім`ї, яких за законом він зобов`язаний утримувати, а саме: неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дитиною-інвалідом до 18-ти років та дружина ОСОБА_3 , яка не працює, оскільки доглядає доньку-інваліда, яка потребує постійної сторонньої допомоги. Крім того, зазначив, що завжди вчасно виконував аліментні зобов`язання, однак, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, він звільнився з лав Збройних Сил України та з 20.02.2023 року виключений з особового складу військової частини і всіх видів забезпечення. На даний час не працює, але має намір влаштуватися на роботу до органів ДСНС, однак очікуваний дохід буде значно менший, ніж той, що був на військовій службі. Враховуючи викладене, позивач вважає, що такі обставини, як зміна матеріального та сімейного стану, надають йому (позивачу) право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду на утримання малолітнього сина.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 12 вересня 2023 року, за вх. № 22707, в обґрунтування якого зазначено, що позивач ОСОБА_1 не сплачує аліменти з квітня 2023 року по сьогоднішній день, а їх спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Внаслідок невиконання позивачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 15 263,75 грн. При цьому, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, який вона (відповідач) не в змозі самостійно забезпечити, а тому батько, який є здоровим і працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Крім того, зазначено, що позивачем на підтвердження погіршення матеріального стану не надано жодних документальних підтверджень, що він не працює, не став на облік до центра зайнятості, а основною причиною звільнення з ЗСУ є його (позивача) небажання сплачувати аліменти для гідного майбутнього дитини. Щодо зміни в сімейному стані зазначено, що у сім`ї позивача ОСОБА_1 є також виплати на дитину-інваліда ОСОБА_8 і окрема доплата по догляду за дитиною-інвалідом, а також з приводу іншої дитини ОСОБА_9 не надано доказів, що він не отримує стипендію або ще якісь додаткові виплати, що можуть бути доходом, відповідно доводи позивача, що на його утриманні, крім сина ОСОБА_6 , є ще три особи, не підтверджує погіршення його матеріального стану. Виходячи з вищезазначеного вважає, що у позивача ОСОБА_1 відповідний матеріальний стан для того, щоб сплачувати аліменти в розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Могильною О.С. (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 664 від 05.07.2023 року) подано відповідь на відзив, зареєстровану судом 02 жовтня 2023 року за вх. № 24736, за якою, позивач не заперечує, що повинен утримувати свою неповнолітню дитину від першого шлюбу - сина ОСОБА_6 та не відмовляється сплачувати аліменти, але на даний час його життєві обставини суттєво змінилися та складаються таким чином, що йому одному доводиться утримувати свою сім`ю, а саме: дружину і двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , 2006 року народження та доньку ОСОБА_11 , 2012 року народження, яка має хронічне захворювання - цукровий діабет І-го типу, у зв`язку з чим вона потребує постійного стороннього (батьківського) догляду і допомоги, дієтичного харчування, систематичних відвідувань лікарських установ, проходження лікування з подальшою реабілітацією. У зв`язку з цими обставинами, дружина позивача не може працевлаштуватися та змушена знаходитися з донькою, а розмір державної соціальної допомоги дитині-інваліду на місяць складає 2881,60 грн. Відносно сина ОСОБА_10 позивач зазначив, що він навчається на денному відділенні навчального закладу і отримує стипендію в розмірі 890 грн., яку витрачає на проїзд до навчального закладу та їжу поміж занять, тому основні потреби, пов`язані із забезпеченням всього необхідного для виховання та утримання всіх дітей та невідкладні потреби сім`ї забезпечує виключно позивач. Крім того, позивач також бере участь у вихованні і розвитку свого сина ОСОБА_6 , з яким у нього нормальні взаємовідносини, які і мають бути у батька і сина, однак враховуючи, що вони проживають у різних містах та не можуть бачитися часто, позивач, коли знаходиться в м. Кропивницькому, завжди намагається зустрітися сином та проводити разом час, а в інші дні вони спілкуються в телефонному режимі. Також представник позивача зазначила, що позивач, на даний час влаштувався на роботу та має змогу частково погашати існуючу заборгованість по аліментам, а тому всі посилання відповідача на умисний характер дій позивача є безпідставними, оскільки він не може виплачувати аліменти у раніше встановленому розмірі, в силу життєвих (матеріального та сімейного стану) обставин. Все вищезазначене надає позивачу обґрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2015 року по справі № 405/7323/15-ц на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вважає, що розмір аліментів, які позивач має сплачувати має становити 1/8 частку його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем ОСОБА_4 подано заперечення на відповідь на відзив, зареєстровані судом 09.10.2023 року за вх. № 25385, в яких доповнено поданий раніше відзив на позовну заяву та зазначено, що позивач після працевлаштування в ДСНС не надав жодних виписок чи довідок про нинішній дохід, а виписка ПФУ не показує дохід за серпень, вересень 2023 року. Крім того, отримання дружиною позивача соціальної допомоги, а сином ОСОБА_10 стипендії, свідчить про те, що в сім`ї позивача, є ще і інші доходи, крім його заробітної плати. Також відповідач зауважила, що позивач не бере участі у вихованні і розвитку сина ОСОБА_6 та дуже рідко спілкується з ним по телефону і в основному ініціативу проявляє дитина, а 29.09.2023 року позивач не привітав сина з днем народження, в зв`язку з чим, син дуже образився на нього та самостійно зробив висновки про ставлення батька до нього. Окрім того, у їх спільного сина є проблеми з поведінкою у школі та психіатром дитини поставлений діагноз ГРДУ (гіперкінетичний розлад дефіциту уваги, гіперактивність), а тому лікарем були призначені дороговартісні ліки. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень, у будь-якому разі, не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Враховуючи зазначене, просила відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/8 частки заробітку позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом в судове засідання учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Могильна О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, та з урахуванням поданих позивачем заяв по суті справи, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , яка змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 , актовий запис № 31, в судовому засіданні пред`явлені до неї позивачем позовні вимоги не визнала, просила відмовити позивачу в їх задоволенні, з підстав, зазначених у поданих нею заявах по суті справи (відзиві на позов та запереченні).

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 адвоката Могильну О.С., відповідача ОСОБА_2 , зваживши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.09.2009 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2016 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1796, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: батько « ОСОБА_1 » та мати « ОСОБА_4 ».

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2015 року (справа № 405/7323/15-ц), яким також встановлено і зазначені вище обставини, стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 16 жовтня 2015 року, і до досягнення сином Єгором повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, 27 листопада 2015 року видано виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем до виконання та який перебуває на примусовому виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП 49683288 за період з 01.04.2023 року по 01.09.2023 року, складеного державним виконавцем В.Компанійцем, заборгованість ОСОБА_14 зі сплати аліментів станом на 01.09.2023 року складає 15 263,75 грн.

Крім того, відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 25 жовтня 2023 року, про що складено відповідний актовий запис № 31, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , змінила прізвище на « ОСОБА_13 ».

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін (ч.2 ст.18 СК України). Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: зміна правовідношення (п.7 ч.2 ст.18 СК України).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обгрунтування необхідності його захисту.

З огляду на зазначене судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до суду, обравши спосіб захисту сімейного права зміна правовідношення, а саме: зменшення розміру аліментів, посилаючись при цьому як на підстави заявлених позовних вимог на зміну його матеріального та сімейного стану, при цьому, зміну матеріального стану позивач обґрунтував зменшенням розміру його доходу у зв`язку з його звільненням за станом здоров`я з ЗСУ, зміну сімейного стану обґрунтував перебуванням на його триманні трьох членів його сім`ї.

З огляду на зазначене та з наданих позивачем письмових доказів на обгрунтування заявлених підстав позову, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 22.06.2019 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис за № 336.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 записаний батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що 23 листопада 2006 року складено відповідний актовий запис за № 1366 та 20 листопада 2019 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повторно видано свідоцтво про народження, а також малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що 10 січня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 27 та 13 березня 2020 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повторно видане свідоцтво про народження.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого УСЗН ЗМР по Шевченківському району 20 жовтня 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дитині - інваліду до 18-ти років, законним представником якої є ОСОБА_3 , 1984 року народження, з 20.09.2017 року по 28.12.2029 року призначена державна соціальна допомога в розмірі 2 357,40 грн.

Як вбачається з корінця медичного висновку № 40 про дитину-інваліда віком до 18 років від 25 вересня 2020 року, виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8м. Запоріжжя» у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , наявне захворювання: цукровий діабет, тип 1, вперше виявлений. Діабетичний кетоацидоз І ст.

Згідно з актом про фактичне проживання особи, посвідченого головою ОСББ «КОРИЩЕНКА 30 м. Запоріжжя» Євстаф`євою В.С. 03.04.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_3 , донькою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_7 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по строковій частині) ОСОБА_15 № 51 від 20.02.2023 року, ОСОБА_1 , головного сержанта реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_5 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 10 лютого 2023 року №37-РС з військової служби у запас відповідно до підпункту "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років), з 20 лютого 2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Крім того, відповідно до довідки про доходи від 28.09.2023 року № 3686 загальна сума доходу ОСОБА_1 (посада головний сержант військової частини НОМЕР_5 ) за період з 01.09.2022 по 20.02.2023 року, за винятком аліментів, становить 711 683 грн. 03 коп., сплачені аліменти за цей період в розмірі 95 967 грн. 80 коп.

Відповідно до довідки, виданої Запорізькою філією Запорізького обласного центру зайнятості 02.10.2023 року № 3889 ОСОБА_1 у центрі зайнятості не зареєстрований як безробітний та шукаючий роботу. Допомогу по безробіттю не одержує, та в інших центрах зайнятості України на обліку не перебуває.

При цьому, під час судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 працевлаштувався в ДСНС, та зі слів позивача середня заробітна плата становить близько 20 000 грн.

Крім того, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_3 , дохід останньої в період з І-го по ІІІ-їй квартал 2023 року становить: соціальні виплати з відповідних бюджетів, УСЗН ЗМР по Шевченківському району в розмірі 2 881,60 грн. щомісячно.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, дохід ОСОБА_7 , за період з І-го по ІІІ-ій квартал, 2023 року становить стипендія нарахована та виплачена відповідно за квітень, 2023 року в розмірі 3 560 грн., за травень 2023 року в розмірі 890 грн., та за червень, 2023 року в розмірі 890 грн.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов`язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров`я, зазначених у законі осіб (платника аліментів та одержувача аліментів) можуть протягом часу існування аліментного зобов`язання змінюватися, та Закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, правове значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обґрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові.

З огляду на викладене вище, судом відзначається, що з моменту винесення судом 16.11.2015 року рішення про стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сімейний стан позивача ОСОБА_1 змінився, і, зокрема, 22.06.2019 року він уклав шлюб, визнав своє батьківство відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за рішенням суду усиновив малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дитиною інвалідом, які перебувають на його (позивача) утриманні. При цьому, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 20.02.2023 року звільнився з військової служби, через сімейні обставини, у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років, на теперішній час, під час судового розгляду справи тільки працевлаштувався до ДСНС, тим самим у позивача ОСОБА_1 змінився також і матеріальний стан в бік зменшення отриманої позивачем заробітної плати.

Як зазначено вище, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що витрати позивача, який є молодою особою і вправі претендувати на гармонійний розвиток своєї особистості, створивши нову сім`ю та виховуючи і утримуючи в ній дітей, та зокрема, малолітню дитину, яка має статус особи з інвалідністю до 18-ти років, є різноманітними, а покладення на нього обов`язку сплачувати частину заробітку (доходу) лише на утримання однієї дитини було б неспіврозмірним з обсягом його видатків, необхідних для забезпечення життєвих потреб його сім`ї.

З урахуванням наведеного вище, оцінивши наявні у справі докази, зокрема, докази, які існували на час подання позивачем позову в їх сукупності на предмет їх належності, достатності та допустимості, виходячи також з вимог справедливості та розумності, а також тих обставин, що діти мають рівне право на утримання від батька, в тому числі, і в рівних частинах отримання від нього аліментів, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, за якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі чого суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2015 року на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з частини до 1/5 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 29 вересня 2029 року, що, в свою чергу, не позбавляє в подальшому права платника аліментів, або ж одержувача аліментів, до досягнення дитиною повноліття, на звернення до суду з позовом про зменшення або про збільшення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з частини до 1/5 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова