УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 607/13903/23

провадження № 61-4298ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на його користь аліментів на сина ОСОБА_1 в розмірі частини всіх видів доходів відповідача за попередній період, а саме з 22 березня 2019 року по 04 січня 2023 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

21 березня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Справа № 607/13903/23 є малозначною в силу вимог закону.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що справа оскаржується до Верховного Суду згідно підпунктів б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, зокрема: особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; зазначена справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для особи, яка подала касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, оскільки стосується майнових прав малолітнього сина сторін, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржені судові рішення ухвалені без урахування висновків Верховного Суду.

Разом з тим заявник належним чином не обґрунтовує чому саме зазначена справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для особи, яка подала касаційну скаргу; скарга не містить відповідних обґрунтувань, які саме обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями заявник буде позбавлений можливості спростувати при розгляді іншої справи. А посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу з оскарженими судовими рішеннями, і, відповідно, не свідчить, що заявник відповідно до цього Кодексу буде позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, зазначена справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для особи, яка подала касаційну скаргу.

Також є необґрунтованими посилання заявника, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, оскільки справа про стягнення аліментів є малозначною відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 607/13903/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат