Номер провадження 2/676/616/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И.

21 березня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.

справа № 676/990/23

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 721 від 25.03.2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг

№ 721 від 25.03.2021 року.

Ухвалою Кам`янець- Подільського міськрайонного суду від 28.02.2023 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року було замінено сторону стягувача ТзОВ «Вердикт Капітал» на ТзОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі № 676/990/23 за позовом ТзОВ «Вердик Капітал» до ОСОБА_1 .

Позивач, в обґрунтування позовних вимог , зазначив, що 25.03.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 721 «Стандартний», відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 3700,00 грн., строком на 16 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.4 Договору тип процентної ставки фіксований. Згідно п.1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» до позичальників , в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 721 від 25.03.2021 року, що укладений між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким , станом на дату відступлення права вимоги , складає 36 644,80 грн., з яких : 3700,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 27 269,00 грн. - заборгованість за процентами, 5675,80 грн. - заборгованість за простроченими процентами , станом на день підготовчки позову. Таким чином, ТзОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачки. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачкою не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідачки обліковується прострочена заборгованість.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник , який прострочив виконання Грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також проценти річних від простроченої суми , розмір яких встановлено договором ( п.4.2 договору). Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом , що підлягає стягненню з відповідачки , станом на 18.01.2023 року , відповідно до розрахунку заборгованості , становить 36 644,80 грн., з яких: 3700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 27 269,00 грн. - заборгованість за процентами, 5675,80 грн. - заборгованість за простроченими процентами , станом на день підготовчки позову, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити.

Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.03.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг

№ 721 «Стандартний», відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 3700,00 грн., строком на 16 днів, шляхом переказу на картковий рахунок, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.4 Договору тип процентної ставки фіксований. Згідно п.1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік, що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» від 11.01.2022 року , згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 25.03.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику , у сумі 3700,00 грн.

Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» до позичальників , в тому числі за Договором про надання фінансових послуг

№ 721 від 25.03.2021 року, що укладений між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТзОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» втратило такі права. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом , що підлягає стягненню з відповідачки , станом на 18.01.2023 року , відповідно до розрахунку заборгованості , становить 36 644,80 грн., з яких: 3700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 27 269,00 грн. - заборгованість за процентами, 5675,80 грн. - заборгованість за простроченими процентами , станом на день підготовчки позову,

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна

комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Вбачається, що між позивачем та відповідачкою укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін.

У відповідності до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до графіку розрахунку за Договором про надання фінансових послуг № 721 «Стандартний» від 25.03.2021 року, сума по договору 3700,00 грн. , сума до сплати процентів 27 269,00 грн., сума за простроченими процентами станом на день підготовки позову - 5675,80 грн.

Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 3700,00 грн. та нарахованими процентами за період кредитування у розмірі 1 184,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в іншій частині суд виходить з наступного.

Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТзОВ «Вердикт Капітал» в частині стягнення процентів за межами строку кредитування, визначеного договором, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення із відповідачки грошових сум в порядку ст.625ЦК України позивачем не заявлялось.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідачки підлягає стягненню за договором про надання фінансових послуг № 721 від 25.03.2021 року, лише заборгованість за тілом кредиту - 3700,00 грн. та заборгованість за процентами в межах строку дії кредитного договору, тобто за 16 днів у сумі 1184,00 грн., а всього: 4884,00 грн.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі , надали суду докази : договір про надання правничої допомоги ; документи , що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, докази щодо обсягу надання послуг і виконаних робіт.

Враховуючи, що позовні вимоги ТзОВ «Вердикт Капітал» задоволено частково, суд дійшов висновку, що понесені товариством витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 9000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1199,70 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (13,33%).

За таких обставин слід стягнути з відповідачки судові витрати на користь позивача в розмірі 358,00 грн.

Керуючись статтями 512-514, 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статтями 1, 3, 4, 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис», статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 137,141, 263-265 ЦПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою :

АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» ( , місцезнаходження: вул. Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2 А, офіс 602, м. Київ, 02121) заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 721 від 25.03.2021 року.

у розмірі 4884,00 грн., з яких : 3700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту , 1184,00 грн.-заборгованість за процентами в межах строку дії кредитного договору, тобто за 16 днів.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою :

АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» ( , місцезнаходження: вул. Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2 А, офіс 602, м. Київ, 02121) витрати по оплаті судового збору в сумі 358,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 1199,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення - 29 березня 2024 року.

Суддя Кам`янець- Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.