Справа № 174/418/23
п/с № 2/174/6/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідачів - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Жиганова Лариса Сергіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнила.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона восени 2013 року познайомилась з ОСОБА_6 , з яким вони з того часу проживали без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, під час спільного проживання однією сім`єю нами було придбано квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (дата придбання 04.12.2013) загальною площею 44,5 кв.м. та автомобіль Volvo s80, 2000 р. (дата придбання 26.11.2014). Зазначене майно хоч і було придбане за спільні кошти, проте було оформлено на її цивільного чоловіка ОСОБА_6 .

Після смерті її цивільного чоловіка, вона дізналась від приватного нотаріуса Жиганової Л.С., що не має права на спадкування, оскільки вони не були в офіційному шлюбі та не були зареєстровані за однією адресою. В той час як у її цивільного чоловіка є син від першого шлюбу - ОСОБА_3 , який має намір успадкувати все майно, яке вони нажили з її чоловіком.

Слід зазначити, після знайомства з цивільним чоловіком восени 2013 року, коли він повернувся з заробіток, тоді і почався розвиток їхніх відносин. На той час батьки чоловіка дізналися, що терміново продається квартира, за адресою АДРЕСА_1 . Так як колишня власниця квартири не є громадянкою України, в неї не було часу чекати на виплату всієї суми, а чоловік не мав повної суми, а це більше ніж 10 000,00 доларів США, тоді вона вирішила йому допомогти та вкласти свої кошти 5 000,00 доларів США, тим паче, що вони мріяли та планували мешкати разом у спільному житлі.

У квартирі вона та батьки ОСОБА_6 робили ремонт, де також витрачали кошти ОСОБА_6 та її кошти за умови, що вони їй будуть повернуті, якщо їх відносини не продовжаться. Після його повернення у листопаді 2014 року було прийнято рішення про придбання автомобіля. На момент придбання квартири вони проживали у її бабусі за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі та встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , визнати квартиру та автомобіль об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_6 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири у м. Вільногірську. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля.

Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 15.05.2023 позовну заяву залишено без руху.

30.05.2023 позивач недоліки усунула.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 відкрито провадження в цивільній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено до розгляду в підготовчому засіданні.

26.06.2023 відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву та просив в позові відмовити.

04.07.2023 представник відповідача ОСОБА_3 подав клопотання про допит свідків, яке було задоволено судом.

05.07.2023 ОСОБА_1 подала клопотання про допит свідків, яке було задоволено судом.

Ухвалою від 19.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, починаючи з 05.08.2023.

Ухвалою від 01.09.2023 закрито підготовче провадження, задоволено клопотання представника відповідача про витребування спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_7

22.11.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про залучення у якості відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 вирішено повернулись до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 клопотання позивача задоволено, залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_4 .

29.11.2023 ОСОБА_1 подала виправлену позовну заяву з додатками, копіями для суду, відповідачів та третьої особи.

Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 05.12.2023 позовну заяву залишено без руху.

11.12.2023 позивач недоліки усунула.

16.01.2024 відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву та просив в позові відмовити.

30.01.2024 позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив.

Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 31.01.2024 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її позов задовольнити. Надала пояснення аналогічні тим, які містяться в матеріалах справи, зауважила, що відповідачі не пускають її в спірну квартиру, а там залишились її речі та важливі документи.

Пояснила, що наприкінці осені 2013 року у неї почалися стосунки із ОСОБА_6 . Він в той час приїхав з заробітків з-за кордону. Мати ОСОБА_6 дізналася, що продається квартира по хорошій ціні. Позивач зайняла гроші у своєї покійної вже на теперішній час матері і вклала в придбання квартири. Між ОСОБА_6 та нею була домовленість, що коли він повернеться з заробітків, то вони або будуть жити разом, або їй повернуть гроші. Потім він повернувся з-за кордону і було придбано спірний автомобіль. Коли мати покійного ОСОБА_6 робила ремонт, то вона допомагала.

Представник позивача адвокат Смирний О.С. в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) просив позов задовольнити в повному обсязі, пояснив, що факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача та ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечували, пояснили, що ОСОБА_6 працював на півночі та самостійно за зароблені гроші купив квартиру та автомобіль.

ОСОБА_3 пояснив, що стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 почалися у 2016 році, доказів, що позивач брала кошти в борг на придбання квартири немає, як і доказів придбання майна за спільні кошти.

ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 не надала доказів сумісного проживання, спільного бюджету, спільного побуту, набуття майна, фінансового стану, купівлю інших речей. ОСОБА_6 сам купив квартиру. Мати померлого робила ремонт за кошти які той надсилав їй з-за кордону.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Пояснив, що відсутні докази, які б підтверджували наявність спільного бюджету у позивача та ОСОБА_6 , свідки в судовому засіданні повідомили лише обставини, які їм відомі зі слів інших осіб, але допитати цих осіб не виявляється можливим, оскільки вони померли, тому покази свідків не можна прийняти до уваги.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі надані по справі докази у їх сукупності, доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне.

Судом установлено, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 відповідно до копії паспорта (т. 1 а.с. 7).

Згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 10).

Згідно копії договору купівлі - продажу квартири від 04.12.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1343, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13984819 від 04.12.2013 ОСОБА_6 є власником кв. АДРЕСА_4 . Згідно п. 9 Договору покупець довів до відома продавця, а продавець взяла до уваги той факт, що покупець в шлюбі не перебуває і грошові кошти, що витрачаються покупцем на придбання квартири за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку) витрачені на купівлю квартири, у тому числі відповідно до ст.ст. 65, 74 та 97 СК України, відсутні (т. 1 а.с. 11, 12).

Згідно копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля Volvo s80, 2000 р. НОМЕР_2 його власником є ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 13).

Надано копії квитанцій про сплату ОСОБА_6 та ОСОБА_1 комунальних послуг та кварплати за квартиру АДРЕСА_4 за період з 2020 року по 2022 рік, що не відноситься до спірного періоду (т. 1 а.с. 14-102).

Згідно договіру - замовлення на організацію та проведення поховання від 09.12.2022 року укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_8 , в якому зроблено відмітку про сплату ОСОБА_1 14636,00 грн. за надані послуги(т. 1 а.с. 103).

Долучена до позовної заяви фототаблиця не містить відомостей про день, час та місце зйомки та сама по собі не підтверджує факт проживання однією сімєю, наявність спільного бюджету у спірний період (т. 1 а.с. 105, 106)

Досліджено копію спадкової справи № 14/2023, заведену приватним нотаріусом Жигановою Л.С. від 26.01.2023 після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 129-153).

Досліджено копію спадкової справи № 169/2023, заведену приватним нотаріусом Жигановою Л.С. від 19.10.2023 після ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 206-222).

Згідно договору б/н від 02.08.2014 року ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (мати померлого) уклали договір про встановлення системи натяжних стель в приміщенні замовника в квартирі по АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 28, 29).

До відзиву відповідачем ОСОБА_4 долучено смету на ремонт кімнати по АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 30).

Свідоцтво про поховання ОСОБА_7 видано ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 31).

ОСОБА_11 (мати ОСОБА_7 та відповідача) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (т. 2 а.с. 32).

До матеріалів справи долучені копії записів щодо витрат на ремонт спірної квартири, які зроблені рукою ОСОБА_11 , що сторони визнали в судовому засіданні. А також копії товарних чеків на матеріали та речі побутового вжитку, зокрема, придбані ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 33-38)

Оригінали квитанції про перерахунок коштів на ім`я ОСОБА_11 оглянуті в судовому засіданні (т. 2 а.с. 39).

У судовому засіданні допитано свідків за заявою позивача.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_6 близько 10 років, познайомились вони у 2013 році, почали жити разом, купували в квартиру меблі та усе, що треба, разом купили телевізор і це свідок бачила особисто. Інше їй відомо зі слів померлої ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 познайомились у 2013 році, вони часто ходили до його батьків, вели спільне господарство. ОСОБА_6 хотів укласти з позивачем шлюб, але та відмовлялась. Зі слів померлого ОСОБА_6 свідку відомо, що він хотів купити з ОСОБА_1 житло. Зі слів матері позивача свідку відомо, що вона дала ОСОБА_1 5000 доларів США, оскільки вони збирались купувати квартиру. Ремонт в квартирі робили батьки ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 приходила в квартиру, також брала кредит на ремонт. ОСОБА_7 був батьком ОСОБА_6 і з його слів свідку відомо, що він все хотів переписати на ОСОБА_1 , оскільки не хотів, щоб майно дісталося ОСОБА_3 (відповідачу), але не встиг, помер. Щодо придбання автомобіля, то ОСОБА_6 казав, що вони купили його з ОСОБА_1 . Свідок позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_1 гроші на придбання меблів або інші потреби.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що познайомилась з ОСОБА_6 коли його представила ОСОБА_1 і це було в середині грудня 2013 року. Потім ОСОБА_6 поїхав на заробітки на північ. В спірну квартиру її запрошували, у ОСОБА_6 та ОСОБА_1 були спільний бюджет, покупки. Коли він останній раз приїхав з півночі, то мав намір купити автомобіль. ОСОБА_1 також вкладала гроші.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що з позивачем знайома з осені 2001 року, вони разом навчалися. У 2013 році вона зустріла ОСОБА_1 восени і та сказала, що познайомилась з хорошим чоловіком, через тиждень знайомства вони з ОСОБА_6 почали жити разом. ОСОБА_1 сказала, що є квартира, яку можна придбати. ОСОБА_1 питала у свідка пораду щодо надання грошів ОСОБА_6 для придбання квартири. Вони робили там ремонт. ОСОБА_6 до ОСОБА_1 ставився дуже добре, відвозив її на роботу та привозив назад. Також опікувався її дочкою.

У судовому засіданні допитано свідків за заявою відповідача.

Свідок ОСОБА_16 , пояснила, що знайома з ОСОБА_6 з 2009 року. Були у дружніх відносинах, позивача не знає, за період з 2013 по 2015 рік вона позивача не бачила. У 2013 році коли придбали квартиру і робили ремонт вона порекомендувала фірму, яка робила натяжні стелі. Автомобіль він їздив купувати у м. Дніпро. В квартирі ОСОБА_6 вона була, зокрема, у 2014 році де відмічали її повернення з заробітків та придбання ним автомобіля.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він посварився із ОСОБА_1 і не спілкується. Стверджує, що позивач не має жодного відношення до квартири, вона там проживала, але навіть не була прописана. І вона там нічого не робила. ОСОБА_1 познайомилась із ОСОБА_6 27.08.2014 року, через тиждень вона вже жила з ним, що свідку відомо зі слів ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що позивач не надала належних доказів на час придбання спільного майна, вона не надала доказів ведення спільного господарства, виникнення між нею та ОСОБА_6 взаємних прав та обов`язків. Позивач познайомилась з ОСОБА_6 у 2015 році, коли його брат вже купив за власні кошти квартиру та автомобіль. Він працював на заробітках та надсилав гроші матері, ремонт був завершений задовго до його повернення. Автомобіль свідок їздив у м. Дніпро купувати разом із братом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сімєю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обовязків.

Отже, проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом підставою для виникнення у них прав та обовязків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Таким чином, при застосуванні ст. 74 СК України необхідно виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сімєю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обовязків (постанова Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19, провадження № 61-3071св21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зазначила, що, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і зясувати час та джерела його придбання.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є обєктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, обєднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У звязку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сімєю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відтак, судом встановлено, що спірне майно було придбане ОСОБА_6 не будучи у шлюбі із ОСОБА_1 .

Відповідно до правої позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду у справі №645/1601/16-ц від 24.06.2020 року проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Судом досліджені зібрані у справі докази щодо джерела та часу набуття спірного майна. При вирішенні даного спору суд ураховує, що самі по собі показання свідків, надані у ході розгляду даної справи, хоч і свідчать про факт спільного проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у певний період, але не можуть підтвердити факт проживання однією сім`єю, зокрема, ведення спільного господарства позивачем і померлим, наявності у них спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, витрат, у тому числі на утримання житла на час придбання спірного майна, його ремонту, піклування і підтримки один одного. Суд погоджується з доводами представника відповідача, що показання деяких свідків ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, а відтак мають бути дотримані положення ч. 2 ст. 90 ЦПК України, однак допитати цих осіб у зв`язку із їх смертю не виявляється можливим, а показання допитаних свідків не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимим згідно з правилами цього Кодексу.

Оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, суд дійшов висновку, що позивач не довела перед судом обґрунтованості своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, у звязку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 77, 81, 206, 258-259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Жиганова Лариса Сергіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду буде виготовлено 12.04.2024 року

Суддя І.А. Ілюшик