Справа № 486/1693/21
Провадження № 2/486/11/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Волкової О.І.

при секретарі Соболевській І.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Южноукраїнського міського суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов позов представника Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення майнового відшкодування в порядку регресу.

Позовна заява мотивована тим, що 19 серпня 2016 року Ірпінським міським судом Київської області відповідача ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУАП у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 липня 2016 року, на вулиці Полтавський в м. Ірпінь у Київській області. ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив наїзд на припарковані автомобілі «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , та "ВMW", д.н.з. НОМЕР_3 .

Автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , та був застрахований в ТДВ "СТ"Домінанта".

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , і який був забезпечений полісом №АЄ/6345448, укладений з ПАТ "Київський страховий дім".

01.08.2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань було внесено відомості №000262 за фактом незаконного заволодіння громадянином ОСОБА_2 транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

На думку представника позивача ОСОБА_2 є володільцем транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4 , тому вона посилається на ст.1166, 1187 ЦК України, так як він неправомірно заводолів транспортним засобом, в результаті чого завдано його неправомірними діями шкоду, зобов`язаний її відшкодувати.

Так як відповідач незаконно заволодів транспортним засобом, за допомогою якого скоїв ДТП, що призвело до страхового випадку, МТСБУ на підставі ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач має відшкодувати збитків потерпілій особі, цивільно-правова відповідальність якої не була застрахована. Також посилається на ст.ст.22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Представник позивача зазначає, що відповідно до Звіту № 5 від 30 вересня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 становить 256 553 грн. 72 коп.

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від 02 березня 2020 poкy № 13-3/7, складеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС Украни, станом на дату ДТП розмір матеріальної шкоди складає 239 837,66 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року, залишеним в силі постановою Київського апеляційного суду від 26 травня 2021 року, стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 регламентну виплату в розмірі 102 015 грн. 20 коп. На виконання зазначеного рішення на підставі наказу МТСБУ від 16 червня 2021 року перераховано потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 102 015 грн. 20 коп.

Посилається на ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і просить стягнути в порядку регресу страхове відшкодування з водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій. Просить суд задовольнити позов і стягнути з відповідача 102015,20 грн. та судовий збір.

Представник позивача адвокат Патрик Г.Г. в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала позовні вимоги та суду пояснила, в зв`язку з тим, що МТСБУ 16.06.2021 було відшкодовано збитки потерпілому ОСОБА_3 в результаті ДТП на суму 102 015 грн. 20 коп, яке було вчинено водієм ОСОБА_2 , який є відповідачем у даній справі, відповідно до інформації, якою вона володіє, відповідач ОСОБА_2 незаконно заволодів транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого було внесено відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 000262 від 01 серпня 2016 року. Вважає достатнім наявності постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка була винесена Ірпінським міським судом Київської області. Разом з тим, представник позивача не володіє інформацією, чи існує на даний час вирок суду, яким встановлено вину відповідача. 09.12.2020 року Дніпровським районним судом міста Києва за позовом ОСОБА_3 , який в даному позові є третьою особою, з позивача стягнуто в рахунок страхового відшкодування кошти, тому в порядку регресу просить стягнути кошти з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 19.02.2024 не з`явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУАП у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 липня 2016 року, на вулиці Полтавський в м. Ірпінь у Київській області.

З пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що відносно ОСОБА_2 порушено кримінальне провадження № 000262 від 01 серпня 2016 року.

ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , який належав на праві власності ОСОБА_4 , та яким відповідач заволодів незаконно.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як власника транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_5 , була застрахована за полісом №АЄ/6345448 у ПрАТ "Київський страховий дім".

Автомобіль «Мазда», д.н.з. НОМЕР_6 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , був зареєстрований за полісом АЄ/7728159 у ТдВ "Страхове товариство "Домінанта".

Відповідно до Звіту № 5 від 30 вересня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 становить 256 553 грн. 72 коп. (а.с.14-25)

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09.12.2020 року на користь власника транспортного засобу транспортного засобу « ОСОБА_6 », д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 стягнуто з позивача МТСБУ кошти в рахунок страхового відшкодування (а.с.26-29)

В позовній заяві представник позивача посилається також на висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 02 березня 2020 року № 13-3/7, складений судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Новоселецьким В.В., знідго якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зазнав пошкоджень внаслідок ДТП, що сталася 23 липня 2016 року станом на дату ДТП складає 239 837,66 грн; ринкова вартість транспортного засобу у пошкодженому стані складала 107 573,49 грн.

Відповідно до платіжного доручення на підставі наказу МТСБУ від 16 червня 2021 року перераховано потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 102 015 грн. 20 коп. (а.с.33)

Відповідно до положень ст. 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотиву є відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також звертає увагу на докази, якими представник позивача обгрунтовує свої позовні вимоги. Ксерокопії рішень суду, які жодним чином не завірені, які суд не може визнати належними і допустими доказами.

Представник позивача долучає ксерокопії документів, на які вона посилається як на доказ.

Аналогічно представником позивача надані незасвідчені копії документів, на які вона посилається як на докази: ксерокопія копії витягу зі статуту Моторного (транспортного) бюро України, ксерокопія засвідченої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, незасвідчені копії повідомлення та довідки про ДТП, заяви про страхове відшкодування (а.с.9-11), страхового полісу (а.с.13), звіту про визначення вартості матеріального збитку (а.с.14-32). Також представник позивача надала незасвідчену копію квитанції про сплату страхового відшкодування (а.с.33)

На думку суду, печатка адвоката на зворотньому боці останнього аркуша поданих до суду письмових доказів не може свідчити про відповідність наданих ксерокопій оригіналам документів.

Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнанні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином судом встановлено, що позивач при розгляді справи не надав належних та допустимих доказів на підтверджененя своїх доводів.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів, що ОСОБА_2 викрав автомобіль, власником якого є ОСОБА_4 .

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому слід відмовити у його задоволені у зв`язку з недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 10-13, 76-81, 258-260, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Моторного (траснпортного) бюро України до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.02.2024 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Волкова