Справа № 450/1951/20 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/510/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
Провадження № 22-ц/811/509/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» Сидор О.В.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , у якому у 2005 році встановлений лічильник METRIX G-6 № 031663, 1995 року випуску. Стверджує, що 28 листопада 2019 року газовий лічильник демонтовано для повірки, а за результатами первинного огляду не виявлено порушень, про що скалено відповідний акт, де у графі результати огляду зазначено, що жодних зауважень немає та запаковано лічильник у її присутності. Зазначає, що 22 січня 2020 року представником Пустомитівського відділення Акціонерного товариства «Львівгаз» за її відсутності розпаковано та оглянуто газовий лічильник, за результатами огляду складено акт про порушення № 006190, в якому зазначено, що заводська пломба не відповідає заводу виробника та складено протокол про направлення газового лічильника на експертизу, за результатами якої виявлено втручання в ПЛГ, а саме цілісність заводського тавра пломба не відповідає виробнику, при цьому жодних інших пошкоджень як зовнішніх, так і внутрішніх не виявлено, що на її думку підтверджує відсутність будь-якого втручання в роботу лічильника. Вказує, що 24 квітня 2020 року старшим менеджером відділу з продажів Пустомитівського відділення Акціонерного товариства «Львівгаз» Трухан О.І. складено акт розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та зобов`язано її оплатити вартість послуги з газопостачання в розмірі 30034,08 грн. за період з 29 травня 2019 року по 28 листопада 2019 року. Вважає, що вищезазначений розрахунок є незаконним, оскільки в неї відсутні підстави втручатися в роботу газового лічильника, тому що в будинку ніхто не проживає та не зареєстрований. Звертає увагу, що акт розрахунку необлікованого об`єму природного газу, яким їй нараховано до сплати 30034,08 грн. за період з 29 травня 2019 року по 28 листопада 2019 року є внутрішнім документом підприємства і не встановлює для неї жодних обов`язків, а містить тільки рекомендації сплатити вартість донарахованого об`єму та не належить до обов`язкових до виконання ненормативних актів, а лише фіксує факт. Наголошує, що права споживача послуг вважаються у будь-якому випадку порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять позивача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами. Крім того, відповідачем не доведено факту втручання в роботу газового лічильника, яке б призвело до заниження його показань, а тому нарахування збитків, пов`язаних з втручанням в роботу лічильника, є безпідставним, а дії Акціонерного товариства «Львівгаз» щодо здійснення такого нарахування є протиправними.

З наведених підстав просить:

-визнати протиправними дії АТ «Львівгаз» щодо проведення донарахування абоненту ОСОБА_1 за абонентським рахунком НОМЕР_1 необлікованого об`єму природного газу в сумі 30034,08 грн., як донарахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника;

-зобов`язати Акціонерне товариство «Львівгаз» провести перерахунок абоненту ОСОБА_1 за абонентським рахунком НОМЕР_1 розміру платежів за спожитий газ шляхом виключення донарахувань за необлікований об`єм природного газу в сумі 30034,08 грн., як донарахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» щодо проведення донарахування абоненту ОСОБА_1 за абонентським рахунком НОМЕР_1 необлікованого об`єму природного газу в сумі 30034,08 гривень як донарахування за втручання в роботу побутового газового лічильника.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» провести перерахунок абоненту ОСОБА_1 за абонентським рахунком НОМЕР_1 розміру платежів за спожитий природний газ шляхом виключення донарахувань за не облікований об`єм природного газу в сумі 30034,08 гривень, як донарахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника.

Стягнуто з Акціонерного товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в дохід держави 1681,6 грн. судового збору.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 1372,88 грн. витрат пов`язаних із проведенням трасологічної експертизи.

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В обгрунтування заяви покликається на те, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами, а у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Стверджує, що загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу, понесених нею за час розгляду даної справи становить 12 089,60 грн. Зазначає, що факт надання правничої допомоги підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, у зв`язку з чим вона сплатила вищезазначену суму на банківський рахунок адвоката. З наведених підстав просить ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 12089,60 грн.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року оскаржило Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»,в апеляційних скаргах покликається на те, що рішення суду та додаткове рішення суду є незаконними та необґрунтованими, ухваленими з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що за збереження та цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені. Зазначає, що системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що немає жодного значення хто саме здійснив несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ споживач чи треті особи, відповідальність за зберігання та цілісність ЗВТ несе саме споживач. Вказує, що діє презумпція порушення зобов`язання зі сторони споживача, оскільки наявний факт несанкціонованого втручання в ЗВТ, що є порушенням вимог типового договору розподілу та Кодексу ГРМ, тому, на його думку, помилковим є висновок суду першої інстанції про відсутність відповідальності споживача за збереження та цілісність лічильника. Вважає, що факт здійснення втручання в роботу ЗВТ підтверджується актом експертизи № 63 від 29 січня 2020 року, за результатами якої виявлено порушення цілісності заводського та повірочного тавра та невідповідність пломби заводу-виробнику. Звертає увагу, що в результаті проведеної ним експертизи заводська пломба була пошкоджена та не підлягала повторній експертизі, внаслідок чого не надано заводської пломби лічильника газу судовому експерту для проведення судово-трасологічної експертизи. Наголошує, що встановленим є факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, що само по собі призводить до викривлення даних обліку природного газу. На думку апелянта, розмір стягнутих витрат на професійну правничу допомогу адвоката є неспівмірним зі складністю справи, її значенням для позивача, обсягом наданих адвокатом послуг та часом витраченим на їх надання. Крім того, вважає, що сума витрат на правничу допомогу є завищеною, враховуючи, що її розмір становить 40,25 % донарахованої вартості необлікованого об`єму природного газу. З наведених підстав просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на його користь 3500 грн. витрат на правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» Сидор О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно здійснив донарахування позивачу необлікованого об`єму природного газу, оскільки відсутні належні та допустимі докази факту вчинення позивачем несанкціонованого відбору природного газу чи інших дій, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, а зважаючи на те, що донарахування є безпідставними, для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» провести перерахунок абоненту ОСОБА_1 за абонентським рахунком НОМЕР_1 розміру платежів за спожитий природний газ шляхом виключення донарахувань за необлікований об`єм природного газу в сумі 30034,08 грн. як донарахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16345209 від 19 жовтня 2007 року.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19 червня 2020 року № 212 у вищезазначеному будинку відсутні зареєстровані особи.

Для здійснення оплати послуг за газопостачання в будинку АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Облік спожитого газу у будинку АДРЕСА_1 фіксується за допомогою газового лічильника «МЕТRIХ G-6» №031663, 1995 року випуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правовідносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила).

Пунктом 3 Правил передбачено, що Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до п. 2 розділу III Правил за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно з пп. 1 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем передбачено, що несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Згідно з п. 4 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право, зокрема, оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ.

Пунктом 6 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу).

Відповідно до п. 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проєктній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі пломба), в присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (п. 2 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до п. 14 розділу ІV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 № 193, періодичній повірці підлягають ЗВТ, визначені в Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 374.

Згідно з Переліком категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 374, періодичній повірці підлягають лічильники газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ).

Актом про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки та повірку, складеним 28 листопада 2019 року, підтверджується, що газовий лічильник «МЕТRIХ G-6» №031663, 1995 року випуску, розпломбовано та знято для повірки.

22 січня 2020 року представником оператора ГРМ складено акт про порушення №006190, згідно з яким виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме заводська пломба не відповідає заводу виробника.

На підставі акту про порушення № 006190, складеного 22 січня 2020 року, лічильник газу «МЕТRIХ G-6» №031663, 1995 року випуску, направлено на експертизу в сервісний центр ПАТ «Львівгаз», що підтверджується протоколом щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу № 0004048, складеним 22 січня 2020 року.

Згідно з актом експертизи ЗВТ та/або пломби № 63 від 28 січня 2020 року виявлено втручання в ПЛГ, зокрема, встановлено щодо цілісності заводського та повірочного тавра, що пломба не відповідає заводу виробника.

12 березня 2020 року відбулося засідання центральної комісії по розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, за результатами якого прийнято рішення про задоволення Акту про порушення № 006190 від 22 січня 2020 року.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Рахунком на оплату № 600053036 від 24 квітня 2020 року визначено вартість недооблікованого (донарахованого) об`єму природного у будинку АДРЕСА_1 в розмірі 30034,08 грн.

У зв`язку з наявною заборгованістю в розмірі 30034,08 грн. АТ «Львівгаз» надіслало повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 35, в якому пропонувало у термін до 10:00 год. 26 травня 2020 року самостійно відключити від газових мереж газопостачання і підготувати до пломбування газоспоживче обладнання, а у разі невиконання цієї вимоги транспортування газу буде припинено в примусовому порядку.

До порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (пункт 1 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем).

При цьому, не будь-які дії споживача тягнуть відповідальність та донарахування вартості природного газу, а лише ті які можуть або могли вплинути на показники, об`єми, облік його споживання.

В акті експертизи ЗВТ та/або пломби № 63 від 28 січня 2020 року, як документі, на підставі якого в сукупності з актом про порушення приймається рішення про притягнення споживача до відповідальності у виді донарахування обсягу природного газу зазначено, що пломба не відповідає заводу виробника.

Однак, за результатами проведеної експертизи не встановлено, що відбулося несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, що вплинуло або могло вплинути на показники, об`єми, облік його споживання газу споживачем.

Крім того, згідно з вимогами Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті від 27 грудня 2005 року № 619, акт експертизи підписується всіма членами комісії, що проводила експертизу.

Як вбачається з акту експертизи ЗВТ та/або пломби № 63 від 28 січня 2020 року, експертиза проводилася комісією у складі 6 осіб, однак, акт експертизи підписано лише п`ятьма членами комісії, тобто в акті відсутній підпис одного з членів комісії, яка проводила експертизу, відтак, акт експертизи ЗВТ та/або пломби № 63 від 28 січня 2020 року не може бути належним та допустимим доказом порушення споживачем обліку природного газу.

Під розгляду справи в суді першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зверталася до суду з клопотанням про призначення експертизи.

Ухвалою Пустомитівського районного суду від 02 березня 2021 року у справі призначено технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно з висновком експерта від 16 серпня 2021 року № 1536 надати відповідь на запитання чи відповідає заводська пломба на ЗВТ (газовому лічильнику) «МЕТRIХ G-6» №031663, 1995 року випуску, заводу виробника не вдалося можливим, оскільки заводська пломба лічильника та відповідні зразки пломб заводу-виробника для порівняльного дослідження в розпорядження експерта не надані. З технічної точки зору, пошкодження або заміна пломби, що кріпить кришку лічильного механізму до основи корпусу лічильника газу «МЕТRIХ G-6» №031663, 1995 року випуску, не може впливати на спотворення (викривлення) даних обліку природного газу. У випадку демонтажу (зняття) даної пломби створюється можливість для демонтажу кришки лічильного механізму та доступу до внутрішніх елементів лічильника.

Разом з тим, при демонтажі для повірки лічильника газу «МЕТRIХ G-6» №031663, 1995 року випуску, представником оператора ГРМ не встановлено жодних пошкоджень пломби лічильника.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що немає підстав для застосування до споживача наслідків у виді донарахування об`ємів природного газу, оскільки наявні у справі докази не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення позивачем, як споживачем природного газу порушення, що призвело до викривлення даних обліку природного газу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Задовольняючи заяву про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги задоволені повністю, а позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 12089,60 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 19 червня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сидорак Наталією Богданівною, детальний опис робіт (наданих послуг) від 19 серпня 2022 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 19 серпня 2022 року, а також квитанцію про їх оплату.

В детальному описі робіт (наданих послуг) від 19 серпня 2022 року міститься перелік наданих клієнту послуг, а саме: складання позовної заяви, адвокатських запитів, клопотань про витребування доказів, ознайомлення з матеріалами справи, представництво інтересів позивача в судових засіданнях, загальна вартість яких становить 12 089,60 грн.

Підписавши акт приймання-передачі наданих послуг від 19 серпня 2022 року, сторони зазначили, що не мають жодних претензій одна до одної з приводу виконання будь-яких уомв договору .

Квитанцією № 0.0.8.1 від 19.08.2022 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатила адвокату Сидорак Н.Б. 12 089.60 грн. за надані послуги з правничої допомоги (а.с. 158).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Враховуючи особливості предмета спору, складність справи та її значення для сторін, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 12089,60 грн., оскільки такі витрати відповідають критеріям їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з ціною позову та складністю справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу є безпідставними, оскільки не містять належних обгрунтувань такої неспівмірності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 11.04.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк