єдиний унікальний номер справи 546/121/24
номер провадження 2/546/170/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., представниці позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором. Як вказує представник позивача, 18 жовтня 2021 року між відповідачем та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено кредитний договір № 11/1147258. Умовами договору було передбачено, що кредит надано відповідачу у сумі 113000,00 грн строком до на 72 місяці. Також, умовами договору була передбачена процентна ставка та комісія за користування кредитними коштами. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, однак ОСОБА_3 у порушення умов кредитування не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 02 лютого 2024 року виникла заборгованість в сумі 178580,27 грн, яка складається з: строкової заборгованості 82268,14 грн, простроченої заборгованості 22736,01 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 979,12 грн, заборгованості за простроченими відсотками 18922,00 грн, комісії 2825,00 грн, та простроченої комісії 50850,00 грн. Також, у позові зазначено, що 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір про відступлення прав вимог, зокрема до ОСОБА_3 за кредитним договором № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року.

Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 05 березня 2024 року.

У судовому засіданні 05 березня 2024 року судом було посвідчено довіреність фізичної особи на ведення справи представником відповідача ОСОБА_2 та відкладено судове засідання за його клопотанням у зв`язку з необхідністю подачі відзиву на позов.

11 березня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками у якому представник відповідача ОСОБА_2 зазначає, що на рахунок, відкритий банком для погашення кредитної заборгованості, відповідачем було сплачено кошти в сумі 17120,00 грн. Всі ці платежі було сплачено раніше, ніж передбачено графіком платежів. Тому звертав увагу на невідповідність нарахованих відсотків позивачем відповідно до договору. Відповідно до виписки по сплаті погашення строкової заборгованості (тіло кредиту) відповідачем було сплачено кошти в сумі 7995,85 грн, погашення нарахованих відсотків 4374,15 грн, погашення комісії 11300,00 грн. А тому позивач мав здійснити перерахунок заборгованості за відсотками та надати новий Графік платежів у відповідності до п. 2.2.1. Кредитного договору №11/1147258 від 18.10.2021. Також представник відповідача зазначав, що правила надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» не є складовими кредитного договору, оскільки вони не додані до позовної заяви. До того ж відповідач з цими правилами не ознайомлювався. Дане твердження узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2017 у справі №342/180/17. Окрім того представник відповідача вказав, що встановлення комісії за обслуговування кредиту суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Так, у пункті 1.4.2. кредитного договору банк встановив плату за обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе ряд послуг. Однак у даному пункті не встановлена конкретна ціна кожної послуги, послуги за обслуговування кредиту мають оплатний характер, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Тобто банк встановив плату за надання інформації, яка згідно закону надається безоплатно. У додатку №1 до Договору 11/1147258 від 18.10.2021 визначена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,50% від початкової суми кредиту. Щомісячний розмір комісії за розрахунково касове обслуговування складає 2825,00 грн, а її загальний розмір 203400,00 грн, що становить 180% від суми кредиту. Звертав увагу, що первісним кредитором встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем та без визначення плати щодо кожної послуги. надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами кредитного договору не передбачено. З огляду на обставини справи, зокрема розмір кредиту та процентів, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими. При цьому послався на постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-2766цс15 у якій зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону). Також представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві зазначив, що пункт 1.4.2. Договору про встановлення щомісячної комісії порушує статті 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому послався на постанову Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №194/1387/19.

Посилаючись на викладені у відзиві обставини, представник відповідача просив: визнати нікчемним пункт 1.4.2. Кредитного Договору №11/1147258 від 18.10.2021 відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»; зобов`язати позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_3 з огляду на нікчемність пункту 1.4.2 цього договору; сплачені кошти в сумі 11300,00 грн, віднесені первісним кредитором як сплату по комісії зарахувати на сплату тіла кредиту; зобов`язати позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» зробити перерахунок заборгованості по відсоткам; зобов`язати позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» надати новий Графік платежів у відповідності до пункту 2.2.1. Кредитного Договору №11/1147258 від 18.10.2021 (а.с. 107 113, 114-117).

26 березня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій заначено наступне. Так, відповідно до п. 1.4.1. Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати: процентну винагороду щомісячно, розмірі 12.00% річних (фіксована процентна

ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних кошті з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія) щомісячно, в розмірі 2.50 від суми кредиту, зазначеної в п.п. 1.1. Договору. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультативних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. В Паспорті споживчого кредиту зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: Платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, грн.: 0,00 комісія за відкриття поточного рахунку; 2,50 % від початкової суми кредиту, сплачується щомісячно, в гривні комісія за обслуговування кредитної заборгованості (включає в себе послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування кошті з метою погашення заборгованості, розрахунково- касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно- консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Відповідно до п. 5.5. Договору, шляхом підписання Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладання Договору особисто отримав примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами і Тарифами Банку, що є чинними на дату укладання Договору і розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; йому до укладання Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання» ринків фінансових послуг. Підписавши документ, ОСОБА_3 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, які були йому надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Наданням цілковитої згоди ОСОБА_3 підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптований договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором, відповідно до Правил споживчого кредиту (копія додана до позовної заяви). Також Відповідач міг скористатися своїм правом на підставі п. 5.1. Договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладання Договору

відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання Позичальником грошових коштів. Позичальник не заперечував проти отримання грошових коштів від Банку у розмірі 113 000, 00 грн. на момент їх видачі та надав свою цілковиту згоду про ознайомлення з всіма умовами Договору, що підтверджується його особистим підписом, як на Договорі так і на інших документах.

Щодо твердження відповідача про те, що Позивач повинен був зробити перерахунок заборгованості тому, що ОСОБА_3 вносив щомісячні оплати раніше ніж це передбачено Графіком платежів представник позивача зазначив, що в розрахунку, наданому представником відповідача, вказані вірні оплати відповідача, але не вірно вказана загальна сума оплат. Відповідач здійснив 5 платежів в рахунок оплати боргу на загальну суму 23 670,00 грн, замість 17 120,00 грн, зазначених Відповідачем в Додатку 2. Всі ці платежі були розподілені між рахунками на погашення строкової заборгованості, процентів, комісії, на підставі п. 2.2.1. Договору.

Окрім того у відповіді на відзив вказано, що Правила надання споживчого кредиту є складовою частиною Кредитного договору № 11/1147258 від 18.10.2021. Після підписання Договору, позичальник своїм підписом підтвердив, що з інформацією необхідною йому для подальшого укладання Кредитного договору він ознайомлений. Відповідно до п. 1.5. Договору, всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування Позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною Договору та розміщені на Офіційному сайті Банку. Тобто Правила надання споживчого кредиту є публічною пропозицією, викладаються на офіційному сайті Банку та починають діяти з дати укладання Договору, тобто з 18.10.2021.

Щодо плати за комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості представник позивача відмітив, що відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4. статті 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до

моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Звертав увагу, що, що комісія і прострочена комісія це нарахування за користування кредитними коштами, але ці нарахування своєчасно не сплачені боржником, тому вони підлягають оплаті. І саме не оплата боржником своїх зобов`язань за кредитом є підставою для судового позову. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції чинній на момент укладення кредитного договору, загальні витрати за споживчим кредитом визначено, як витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. При цьому посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, де зроблено висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту у розмірі 2,50% від суми наданого кредиту була передбачена умовами Кредитного договору № 11/1147258 від 18.10.2021, які підписані відповідачем ОСОБА_3 . При цьому підпунктами 1.4.1- 1.4.2 кредитного договору визначено перелік супровідних послуг з обслуговування кредитної заборгованості та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Посилаючись на викладені обставини просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 127-130).

Позиція учасників судового процесу

У судовому засіданні 16 квітня 2024 року представниця позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що факт отримання коштів відповідачем не доведено належними доказами по справі, оскільки меморіальний ордер від 18.10.2021 не містить вказівки про отримувача, коду клієнта та ідентифікаційного номеру; підписи на копії паспорту та РНОКПП відповідача ОСОБА_3 належать не йому, оскільки різняться з тими підписами, які містяться на кредитному договорі. Просив звернути увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та урахувати її при винесенні рішення по даній справі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 140), про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, заслухавши учасників розгляду даної справи, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 18 жовтня 2021 року ОСОБА_3 підписав Заяву-анкету № 02021-001 на отримання готівкового кредиту «Свобода» (а.с. 12). Також 18 жовтня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 11/1147258 (далі Договір) (а.с. 30-31).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 113000,00 грн строком на 72 місяці - з 18 жовтня 2021 року до 17 жовтня 2027 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як День повернення кредиту. Згідно з п. 1.2. Договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 1.3. Договору, для зарахування кредитних коштів Позичальник повинен мати відкритий у Банку поточний або поточний (картковий) рахунок.

Відповідно до п.п. 1.4.1-1.4.2 п. 1.4. Договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо.

З метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_2 в Банку. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту (пункти 2.1., 2.2. Договору).

Також 18 жовтня 2021 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування, та Додаток № 1 до Паспорта споживчого кредиту та Додаток № 1 до Кредитного договору № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року (а.с. 13-14, 15-16, 33-34).

Згідно меморіального ордеру № 39448290-1 від 18 жовтня 2021 року, АТ «Креді Агріколь Банк» перерахувало на рахунок НОМЕР_1 113000,00 грн кредиту за кредитним договором № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року (а.с. 10). Також, переказ ОСОБА_3 кредитних коштів у сумі 113000,00 грн на рахунок НОМЕР_1 підтверджується Випискою з рахунку ОСОБА_3 (а.с. 36-43).

Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року, у відповідача ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором виникла заборгованість в сумі 178580,27 грн, яка складається з: строкової заборгованості 82268,14 грн, простроченої заборгованості 22736,01 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 979,12 грн, заборгованості за простроченими відсотками 18922,00 грн, комісії 2825,00 грн, та простроченої комісії 50850,00 грн (а.с. 11).

29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» приймає належні АТ «Креді Агріколь Банк» права вимоги до боржників (а.с. 17-24). Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року, яким є Реєстр прав вимоги №1 від 15 вересня 2023 року, під №2651 зазначений ОСОБА_3 (а.с.50-83).

Згідно з п. 1.3. договору про відступлення прав вимоги, право вимоги означає всі права первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті сум заборгованості за кредитними договорами, строк платежу за якими настав та /або права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

Відповідно до п. 10.1. договору про відступлення прав вимоги, цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили в дату його підписання уповноваженими представниками сторін, зазначену на його початку.

15 вересня 2023 року ОСОБА_3 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року (а.с. 25).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту.

Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Однак у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України).

Таким чином судом установлено, що відповідачем було порушено свої зобов`язання перед позивачем за умовами кредитного договору.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо того, що факт отримання від банку відповідачем ОСОБА_3 грошових коштів не підтверджується наявними доказами по справі, оскільки ці доводи спростовуються наявними в матеріалах справи меморіальним ордером та випискою, які у своїй сукупності повністю доводять факт перерахування коштів відповідачу.

Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

З огляду на викладене, відсутність у меморіальному ордері вказівки на отримувача грошових коштів жодним чином не спростовує факту отримання відповідачем ОСОБА_3 кредиту в сумі 113000,00 грн.

Щодо інших доводів сторони відповідача про те, що Правила надання споживчого кредиту не є складовими кредитного договору, суд зазначає наступне.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача щодо того, що Правила надання споживчого кредиту не є складовими кредитного договору №11/1147258 від 18.10.2021, оскільки вказані Правила у матеріалах справи відсутні. Отже доказів їх підписання відповідачем стороною позивача суду надано не було.

У свою чергу суд не погоджується з думкою сторони позивача про те, що Правила надання споживчого кредиту є публічною пропозицією, викладаються на офіційному сайті Банку та починають діяти з дати укладання Договору, тобто з 18.10.2021. На думку суду, дані правила, що розміщені на офіційному сайті АТ «Креді Агріколь Банк», не можуть бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може самостійно вносити відповідні зміни в такі умови та правила споживчого кредитування.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та усталеною практикою Верховного Суду. У відповідності до зазначеного висновку Великої Палати Верховного Суду, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, чого однак позивачем зроблено не було.

У той же час вказана обставина не спростовує того, що між первісним кредитором та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, який містить інформацію щодо суми кредиту, процентів та комісійної винагороди.

Даючи оцінку доводам представника відповідача щодо неправомірності нарахування комісії суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування» (далі також - Закон України № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року.

За статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України № 1734-VIII.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Додатком 2 до Правил про споживчий кредит до платежів за додаткові та супутні послуги банку віднесено, у тому числі, розрахунково-касове обслуговування.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VIII та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості (постанова Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21),

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) вказано, зокрема, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування.

На цю ж постанову Великої Палати Верховного Суду посилався у відповіді на відзив представник позивача, доводячи правомірність дій банку.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У той же час суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19).

Відповідно до п.п. 1.4.1.-1.4.2. п. 1.4. Договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо.

Згідно з Додатком 1 до Паспорта споживчого кредиту Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, чиста сума кредиту/сума за розрахунковий період становить 362460,38 грн, сума кредиту за договором 113000,00 грн, проценти за користування кредитом 46060,38 грн. Окрім цього цим же Додатком було визначено платежі за супутні послуги банку: комісія за обслуговування кредитної заборгованості 203400,00 грн, розрахунково касове обслуговування 0,00 грн, комісія за здійснення операції по видачі кредиту 0,00 грн, інші послуги банку 0,00 грн (а.с. 15).

На запитання суду представниця позивача повідомила, що комісія за супутні послуги стягувалася щомісячно не за якусь конкретну послугу, а за всі послуги, перелічені в пункті 1.4.2. кредитного договору.

Беручи до уваги вищевказаний перелік супутніх послуг, зокремапослуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором банку, суд звертає увагу, на те, що підпунктом 1.4.2. пункту 1.4. кредитного договору від 18.10.2021 визначено, що обслуговування кредитної заборгованості включає в себе також розрахунково-касове обслуговування. У той же час, як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, для споживання та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит комісія за розрахунково касове обслуговування становить 0,00 грн.

Крім того надання банком відповідачу послуг з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, які зазначені у кредитному договорі, позивачем надано не було, як і не було зазначено систематичності надання цих послуг протягом кожного місяця та їх вартості.

Всі інші послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які перелічені у кредитному договорі (п.1.4.2.), є пов`язаними з інформуванням про стан кредитної заборгованості.

Висновок суду базується висновках Верховного Суду, викладених у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 з подібними правовідносинами.

Окрім того необхідно відмітити, що загальний розмір плати по комісії за обслуговування кредитної заборгованості у понад чотири рази перевищує загальний розмір процентів за користування кредитом та майже у два рази перевищує загальну суму кредиту.

А тому вказані розміри плати по комісії за обслуговування кредитної заборгованості у порівнянні з розмірами процентів та розміром отриманої суми кредиту ОСОБА_3 не можна визнати справедливими та розумними.

Позивач же не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договорів щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються банком за таку плату, однак такою можливістю не скористався.

Таким чином, на думку суду, пункт 1.4.2 кредитного договору № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року, яким передбачено сплату позичальником комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,50 % щомісячно від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1. кредитного договору, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Посилання позивача у відповіді на відзив на те, що підписавши кредитний договір, ОСОБА_3 погодився на всі його умови, зокрема щодо сплати щомісячної комісії, є безпідставними, оскільки, умови договорів, їх укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах.

З огляду на викладене, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «КРЕДІ АРГІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 встановлено щомісячну комісію за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, стороною позивача доведено не було. Таким чином пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію (плату за обслуговування кредиту) щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована комісія в сумі 53675,00 грн, не підлягає стягненню з відповідача.

Суд не розглядає викладені у відзиві на позов такі вимоги сторони відповідача як: зобов`язати позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_3 , сплачені кошти в сумі 11300,00 грн, віднесені первісним кредитором як сплату по комісії зарахувати на сплату тіла кредиту; зобов`язати позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» зробити перерахунок заборгованості по відсоткам; зобов`язати позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» надати новий Графік платежів у відповідності до пункту 2.2.1. Кредитного Договору №11/1147258 від 18.10.2021 з таких підстав.

Суд погоджується з тим, що боржник може вимагати належного розрахунку заборгованості, а кредитор повинен виконати такий обов`язок, зокрема в разі задоволення вимоги про недійсність договору в певній частині. Однак такі вимоги слід викладати у позовній заяві чи у даному конкретному випадку - у зустрічній позовній заяві. При цьому зустрічний позов стороною відповідача до суду не подавався.

У свою чергу у відповіді на відзив відповідач має викладати заперечення проти позову, що передбачено частиною 1 статті 178 ЦПК України, а не формулювати вимоги, які є по своїй суті позовними.

За таких обставин, з урахуванням принципу диспозитивності, даним вимогам сторони відповідача судом не надається правова оцінка на предмет їх обґрунтованості.

Таким чином, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та дійшовши висновку про нікчемність пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, суд встановив, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за договором № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року в сумі 124905,27 грн, з яких: строкова заборгованість 82268,14 грн, прострочена заборгованість 22736,01 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 979,12 грн та заборгованість за простроченими відсотками 18922,00 грн.

Щодо судових витрат

До поданого позову додана платіжна інструкція № 1696 від 06 лютого 2024 року про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 3028,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 86).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на суму 124905,27 грн, тобто 69,94 % від суми позову, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2117,78 грн.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 10, 11, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість за кредитним договором № 11/1147258 від 18 жовтня 2021 року в сумі 124905 (сто двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ять) гривень 27 копійок, з яких: 82268 гривень 14 копійок - строкова заборгованість, 22736 гривень 01 копійка - прострочена заборгованість, 979 гривень 12 копійок - заборгованість за нарахованими відсотками, 18922 гривень 00 копійок - заборгованість за простроченими відсотками.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» судовий збір у розмірі 2117 (дві тисячі сімнадцять) гривень 78 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», місцезнаходження: вул. Жилянська, 5-Б, оф. 5, м. Київ, 01033, ІКЮО в .

Представник позивача ОСОБА_4 , адреса: вул. Жилянська, 5-Б, оф. 5, м. Київ, 01033.

Представниця позивача ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник відповідача ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 16 квітня 2024 року.

Суддя Ю.В. Зіненко