Справа № 606/2412/23 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2024 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д.

за участю представника служби у справах дітей Теребовлянської міської ради Ходинецької Н.М.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Теребовлянської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Пацула В.О. звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, у якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із позивачкою ОСОБА_1 за її місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що дитина ОСОБА_3 постійно проживає разом з позивачкою.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак позивачка подала до суду заяву про те, щоб справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задоволити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Представник служби у справах дітей Теребовлянської міської ради у подала до суду заяву про слухання справи без її участі, не заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на мотиви викладені у висновку від 29.01.2024 року № 57.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

12 грудня 2015 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_2 , який вони зареєстрували 12 грудня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №133.

19 вересня 2016 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області було винесене рішення у справі №606/1550/16-ц, згідно з яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано, останній змінено прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила від ОСОБА_2 дитину - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

04 грудня 2021 року позивач ОСОБА_4 одружилася із ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 04 грудня 2021 року.

У шлюбі ОСОБА_1 народила двох дітей, а саме: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її утриманні.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 з народження і по теперішній час постійно проживав разом із матір`ю ОСОБА_1 , знаходився на повному її утриманні.

Батько дитини відповідач ОСОБА_2 з народження дитини і по теперішній час не брав будь-якої участі у вихованні дитини (жодного разу дитини не бачив), добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надавав.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 липня 2017 року у справі №606/891/17 позов про стягнення аліментів було задоволено. З ОСОБА_2 на користь позивачки стягуються аліменти.

20 листопада 2023 року комісійно було обстежено матеріально-побутові умови ОСОБА_1 , про що було складено Акт №10-11/10/28 від 20.11.2023 року, який було затверджено старостою села Лошнів. Відповідно до вказаного акту, комісією було встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю у будинку свекрухи ОСОБА_12 , який належить останній на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.05.2008 року, виданим Лошнівською сільською радою на підставі рішення № 83 від 321.03.2008 року. Син позивачки ОСОБА_3 проживає у цьому ж будинку в селі Лошнів без реєстрації та знаходиться на утриманні матері.

26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , маючи намір зняти себе та сина із зареєстрованого місця проживання в селі Сущин та зареєструвати (змінити) своє місце проживання та місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи у його інтересах, за адресою їхнього фактичного місця проживання в АДРЕСА_1 , звернулася до органу реєстрації, а саме до виконавчого органу Теребовлянської міської ради, надавши усі необхідні документи, передбачені статтею 9 ЗУ Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.

Цього ж дня відповідальною особою органу реєстрації у Будинковій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_2 у розділі 111 Прописка (реєстрація) у колонках під порядковими номерами 3 і 10 навпроти ПІБ ОСОБА_13 та ОСОБА_3 було проставлено штампи, у яких міститься інформація про те, що вказаних осіб було знято з реєстрації місця проживання 26 жовтня 2023 року.

ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації місця проживання її та її малолітнього сина за новою адресою, а саме в АДРЕСА_1 .

З відповіді міського голови Теребовлянської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_2 , з врахуванням статті 160 СК України та пункту 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ №265 від 07.02.2022 року, ЦНАП Теребовлянської міської ради відмовив ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання її малолітнього сина ОСОБА_3 за новою адресою в АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю згоди батька на зміну реєстрації місця проживання.

Із висновку органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради вважає за доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання його матері ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, належне виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо дитини, вік дитини, дбаючи про безпечне середовище дитини, та те, що його матір, буде сприяти його нормальному розвитку та вихованню, що місцем проживання дитини слід визначити місце проживання його матері ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. 161 Сімейного кодексу України, п.1 ст.9 Конвенції про права дитини, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання його матері ОСОБА_1 , що за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий: