Справа № 157/86/24
Провадження №2-о/157/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою (заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), що підписана її представником адвокатом Гайтан К.О. (повноваження підтверджуються ордером від 11 січня 2024 року № 1332931), в якій просить встановити факт неприйняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 у зв`язку з їх не проживанням на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що був зроблений відповідний актовий запис № 34 Видертська сільська рада Камінь-Каширського району Волинської області. Разом з ним в день смерті були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_5 , виконавчим комітетом Видертської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є вона (заявниця ОСОБА_1 ) як дружина, однак ще не прийняла спадок та не оформила спадкових прав, проживає по АДРЕСА_1 . Сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не приймали спадщину. Відповідно до довідки № 20.1.0.0.0/7-240103/39484 ОСОБА_3 працює в AT КБ «ПриватБанк» з 27 вересня 2013 року в Головному офісі, який знаходиться у місті Дніпро. ОСОБА_4 також з 2013 року мешкав у місті Дніпро.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву про встановлення факту не прийняття спадщини підтримали з наведених у ній підстав.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Видерта Камінь-Каширського району Волинської області, що стверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 від 17.10.1996 (а.с. 6-8).

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 09.09.1979 (а.с. 10) ОСОБА_1 9 вересня 1979 року уклала шлюб із ОСОБА_5 .

Від цього шлюбу у подружжя є, зокрема сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 24.10.1985 (а.с. 19) та серії НОМЕР_4 від 01.03.1986 (а.с. 25).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 04.11.2015 (а.с. 11) чоловік заявниці, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дня його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з належного йому житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 098173, виданого 29.08.2006.

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, № витягу 75206776 від 20.12.2023, після смерті спадкодавця ОСОБА_5 зареєстровано спадкову справу № 71759050, номер у реєстрі 124/2023.

З довідки Видертського старостинського округу №5 Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 03.01.20254 № 4 (а.с. 27) вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 проживав і був зареєстрований у АДРЕСА_1 , та за цією ж адресою на час смерті останнього були також зареєстровані дружина ОСОБА_1 , сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Факт реєстрації місця проживання заявниці та заінтересованих осіб за зазначеною адресою підтверджується також проставленими у їх паспортах громадянина України відмітками.

Разом з тим, з пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 вбачається, що вона є сусідкою заявниці ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , і пам`ятає, що син заявниці та чоловіка останньої, ОСОБА_5 , - ОСОБА_4 (її однокласник), після школи навчався у технікумі, потім проходив службу в армії, у подальшому одружився, вже після армії останній не проживав зі своїми батьками, а проживав у м. Дніпрі.

З пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 вбачається, що він є сусідкою заявниці, проживає у АДРЕСА_3 , та остання вже понад 10 років проживає сама. На час смерті її чоловіка ОСОБА_5 вона теж проживала сама, адже дочка проживає окремо від неї, а також окремо проживають її сини, один з синів проживає у м. Дніпро, де він жив ще й до смерті батька ОСОБА_5 , інший син на цей час проживає у м. Луцьку, а на час смерті батька ОСОБА_5 теж проживав у м. Дніпрі.

Згідно з копією довідки акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 03.01.2024 № 20.1.0.0.0/7-240103/39484 (а.с. 28) ОСОБА_3 з 27 вересня 2013 року по теперішній час (час видачі довідки) дійсно працює в АТ КБ «ПриватБанк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д), та обіймає посаду «Провідний інженер» Департаменту розробки автоматизованих банківських систем ГОЛОВНОГО ОФІСУ.

З довідки про доходи, виданої директором ТОВ «Спецпрокат» (місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27) від 02.12.2015 № 02/12-01 вбачається, що ОСОБА_4 з вересня по листопад 2015 року працював на цьому підприємстві на посаді оператора автоматичних та напівавтоматичних ліній, верстатів та установок.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження № 61-3620св21).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Зазначена правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210).

Суд встановив, що на день смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як заявниця (дружина спадкодавця), так і заінтересовані особи (сини спадкодавця) були зареєстровані за місцем фактичного проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас фактичне місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було відмінним, останні на час смерті їхнього батька ОСОБА_5 з останнім не проживали, а проживали за іншими адресами.

Отже, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані, проте не проживали, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому вони як спадкоємці не прийняли своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті їхнього батька ОСОБА_5 , у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Встановлення факту неприйняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщини після смерті їхнього батька ОСОБА_5 необхідно заявниці для прийняття всієї спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка.

Іншим чином встановити факт, про який просить заявниця, неможливо.

На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявниці не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 13, 18, 77-81, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт неприйняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 у зв`язку з його не проживанням на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити юридичний факт неприйняття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 у зв`язку з його не проживанням на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного судового рішення 1 квітня 2024 року.

Головуючий: О.В. Антонюк