УХВАЛА

15 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 363/504/21

провадження № 61-72ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна, ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності, витребування майна, скасування записів про реєстрацію права власності,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , у якому просила суд: визнати недійсним договір дарування адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м, укладений 07 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О., зареєстрований в реєстрі за № 6189; застосувати наслідки недійсності договору дарування цього ж адміністративного будинку, укладеного 07 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О., зареєстрованого в реєстрі за № 6189, а саме: зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адміністративний будинок; витребувати від ОСОБА_1 спірний адміністративний будинок; скасувати державну реєстрацію права власності на адміністративний будинок, проведену за ОСОБА_4 25 грудня 2012 року на підставі договору дарування № 6189, виданого 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О.; скасувати державну реєстрацію права власності на адміністративний будинок, проведену за ОСОБА_5 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малаховської І. В. від 06 серпня 2019 року № 48112818 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_5 на адміністративний будинок (номер запису про право власності 32701785); скасувати державну реєстрацію права власності на адміністративний будинок, проведену за ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Герасимів Ю. В. від 27 серпня 2019 року № 48402087 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на вказаний адміністративний будинок (номер запису про право власності 32969509).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м, укладений 07 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О., зареєстрований в реєстрі за № 6189.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

01 квітня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Правдюк В. М. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у вказаній справі.

Підставами касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі № 6-2469цс16 та у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 161/4985/17, від 26 березня 2020 року в справі № 464/12824/14-ц, від 19 травня 2020 року в справі № 33/5009/8037/11, від 21 січня 2021 року в справі № 824/62/20, від 28 квітня 2021 року в справі № 715/316/18, від 27 березня 2023 року в справі № 686/9366/20, від 04 липня 2023 року в справі № 917/602/21, від 12 жовтня 2023 року в справі № 499/895/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Представник заявника також просить суд зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від27 лютого 2024 рокудо закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що у разі здійснення примусового виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції поновлення прав відповідача ОСОБА_1 на адміністративний будинок буде утрудненим та призведе до необхідності нового звернення до суду, що суперечить принципам процесуальної економії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Підстави для задоволення клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року відсутні, оскільки представником заявника не наведено достатньо обґрунтованих аргументів та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, а доводи клопотання зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Правдюка Віталія Михайловича про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко