Справа № 279/500/24
Провадження № 2/279/612/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/500/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначив, що 21 липня 2008 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 54150 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки 15 % річних на строк з 21 липня 2008 року по 21 липня 2015 року. В забезпечення виконань зобов`язань за кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки №218675 від 21 липня 2008 року. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, у справі №279/3849/14-ц від 19.12.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк": - 929771, 63 грн. боргу за кредитним договором; 3654 грн. судових витрат. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.09.2020 року змінено стягувача/сторону з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2018 року по справі № 279/3849/14-ц, а саме з стягувача - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест". На даний час рішення суду не виконано. Просить, відповідно до положень ст.625 ЦК України, стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ "Фінансова компанія "Гефест" 138242,99 грн. - 3% річних та 475717,65 грн. інфляційних витрат за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, а всього 613960,64 грн. Також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору пропорційно з кожного з відповідачів в розмірі 9209,41 грн.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачі належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судовх повідомлень за зареєстрованою адресою проживання ташляхом розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв не подали.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 21 липня 2008 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 54150 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки 15 % річних на строк з 21 липня 2008 року по 21 липня 2015 року. В забезпечення виконань зобов`язань за кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки №218675 від 21 липня 2008 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, у справі №279/3849/14-ц від 19.12.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк": - 929771, 63 грн. боргу за кредитним договором; 3654 грн. судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 21.01.2019 року.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.09.2020 року змінено стягувача/сторону з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2018 року по справі № 279/3849/14-ц, а саме з стягувача - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест".

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат. Вказані кошти нараховано у зв`язку із невиконанням відповідачами рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, у справі №279/3849/14-ц від 19.12.2018 рокупро стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест"- 929771,63 грн. боргу за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні

(деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Крім того, Велика палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року, у справі № 686/21962/15-ц відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у: Постанові від 20 січня 2016 року у справі N 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625

ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Таким чином, оскільки відповідачі мають грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2018 року, про стягнення з відповідачів на користь позивача 929771, 63 грн, з огляду на те, що відповідачі порушили вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Разом з тим, оскільки позивач просить стягнути з відповівдачів кошти за невиконання грошового зобов`язання, у зв`язку з невиконанням рішення суду, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 16.05.2018 року, у справі № 686/21962/15-ц, нарахування 3% річних та інфляційних витрат, має бути здійснено на суму збитків - 919771,63 грн., з дати набрання рішенням суду законої сили, тобто з 21.01.2019 року.

Крім того, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 13.05.2024 року.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача 3% річних та інфляційних витрат, на суму збитків - 929771,63 грн., в період з 21.01.2019 року по 23.02.2022 року.

Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню 3% річних в розмірі 86277, 65 грн. та інфляційних витрат в розмірі 208973, 25 грн. на суму збитків - 929771,63 грн., а всього 295250, 90 копійок, за період з 21.01.2019 року по 23.02.2022 року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог (0,48 %).

Згідно платіжної інструкції №346687271 від 16.01.2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 9209,41 гривень, отже, відповідно до наведеної вище норми закону на користь позивача підлягає стягненню 4428,76 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.509, 524, 533-535, 625 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест" 3% річних в розмірі 86277 (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят сім) гривень 65 копійок та інфляційних витрат в розмірі 208973 (двісті вісім тисяч дев`ятсот сімдесят три) гривні 25 копійок, на суму збитків - 929771,63 грн. за період з 21.01.2019 року по 23.02.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест" по 2214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) гривень 38 копійок з кожного судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест", місце знаходження: 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3 , .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом