Справа № 199/8626/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Носенко Ю.О., за участі представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «С.М.І.Т» про відшкодування моральної шкоди, треті особи: ОСОБА_4 , Моторне (транспортне) страхове бюро України, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-гарант»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, просила стягнути з нього в моральну шкоду в розмірі 1000000 грн.

У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02.02.2022 близько 07 години 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, керуючи технічно справним автобусом «MERCEDES-BENZ 311СDІ», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , здійснюючи перевезення пасажирів за маршрутом № 4 м. Дніпро, рухався в світлий час доби з необмеженою видимістю та оглядовістю проїзної частини по вологому асфальтобетонному покриттю вул. Передової, яка має по одній смузі у кожному напрямку без видимої розмітки, з боку Донецького шосе в напрямку вул. Вітчизняної в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра з вісьмома пасажирами в салоні. В цей же час в зустрічному з ним напрямку по проїзній частині вул. Передової, з боку вул. Вітчизняної у напрямку Донецького шосе Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, рухався вантажний автомобіль «DAF XF 105.460» н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Під час зближення транспортних засобів, ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автобусом «MERCEDES-BENZ 311СDІ», н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого в районі домоволодіння АДРЕСА_1 , втратив контроль над керуванням автобусу «MERCEDES-BENZ 311СDІ», н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого в стані бокового знесення виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення задньою лівою частиною керованого ним автобусу із передньою лівою частиною вантажного автомобіля «ПАР ХР 105.460», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автобусу «MERCEDES-BENZ 311СDІ», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тяжку тілесні ушкодження, як небезпечні для життя у момент спричинення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 08:00 годин в Дніпропетровській міській клінічній лікарні № 6, внаслідок тупої травми тіла з переломами ребер, лівої ключиці, остистих відростків грудних хребців та ушкодженням внутрішніх органів, яка у своєму перебігу ускладнилась розвитком шоку.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

ОСОБА_7 на момент смерті був чоловіком позивача.

Як зазначає позивач у позові, смерть її чоловіка завдала їй глибоких та тяжких душевних, емоційних та моральних страждань. З отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями її чоловік ОСОБА_7 , доставлений до «Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 6». 02.02.2022 о 08 годині 30 хвилин констатовано його смерть. Переживання за життя чоловіка, який знаходився у вкрай тяжкому стані, неможливість надати йому будь-яку допомогу, та очікування поліпшення вкрай тяжкого стану здоров`я чоловіка, завдали їй сильних емоційних та моральних страждань. Звістка про смерть чоловіка нанесла їй душевну травму, яка не може бути компенсована будь-чим. Вона досі зазнає чималого стресу, все постійно нагадує про втрату рідної людини. Після смерті чоловіка вона почала страждати від головного болю, мала поганий сон та постійно перебувала у пригніченому стані, що пов`язано з втратою близької людини. Все це негативно вплинуло на її відносини і нормальні життєві зв`язки з членами родини, знайомими. Зазначені негативні наслідки дорожньо-транспортної пригоди є тривалими й істотними, тому розмір заподіяної моральної шкоди ОСОБА_3 оцінює в 1000000 гривень, які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року було відкрито провадження по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме розмір моральної шкоди оцінила у 100000 грн., які відповідач готовий виплатити позивачу. Крім того надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, де зазначила, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП забезпечений транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 311СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був застрахований в ТДВ «СК «Мотор-Гарант». За шкоду, заподіяну життю та здоров`ю встановлена страхова сума 260000 грн. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність була застрахована, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на обвинуваченого(в даному випадку работодавця) суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Також зазначила, що позивач повинен довести отриману моральну шкоду в співвідношення її з визначеним розміром, враховуючи обставини, за яких наступила моральна шкода, а також глибину та тяжкість її страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, що не містить позовна заява. Таким чином, оскільки при зазначеному суб`єктному складу сторін, які зазначені у позові та викладені у відзиві обставини, неможливо визначити суму моральної шкоди, яку повинен нести відповідач, це є підставою для відмови у позові.

Представник третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України до судового засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позов, де зазначив, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність ОСОБА_4 , як водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 311СDІ», д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ СК "МОТОР-ГАРАНТ" згідно Полісу №206026024. Так, МТСБУ відшкодовує шкоду у випадках, чітко передбачених положеннями Закону №1961-ІV, одним з яких є встановлення недостатності майна страховика, якого визнано банкрутом та ліквідовано, для виконання зобов`язань за договорами страхування відповідальності, що здійснюється за рахунок фонду захисту потерпілих. На дату подачі позову ТДВ СК "МОТОР-ГАРАНТ" не ліквідовано та не перебуває в процесі припинення. ТДВ СК "МОТОР-ГАРАНТ" втратило право укладати договори обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 19.05.2023, проте це не звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з раніше укладеними ним договорами. Відповідно до п.52.5, ст.52 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким, чином припинення членства ТДВ СК "МОТОР-ГАРАНТ" в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань за укладеними раніше договорами. Представник МТСБУ надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник ТДВ СК "МОТОР-ГАРАНТ" надав суду пояснення, згідно яких МТСБУ виконало зобов`язання, що стосується виплати страхового відшкодування.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 02.02.2022 близько 07:20 години, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем по справі, керуючи технічно справним автобусом «MERCEDES-BENZ 311CDI», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , здійснюючи перевезення пасажирів за маршрутом № 4 м. Дніпро, рухався в світлий час доби з необмеженою видимістю та оглядовістю проїзної частини по вологому асфальтобетонному покриттю вул. Передової, яка має по одній смузі у кожному напрямку без видимої дорожньої розмітки, з боку Донецького Шосе в напрямку вул. Вітчизняної в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра з вісьмома пасажирами в салоні.

У цей же час в зустрічному з ним напрямку по проїзній частині вул. Передової, з боку вул. Вітчизняної у напрямку Донецького Шосе Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, рухався вантажний автомобіль «DAF XF 105.460», н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Надалі, під час зближення транспортних засобів, водій ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автобусом «MERCEDES-BENZ 311CDI», н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого в районі домоволодіння АДРЕСА_1 , втратив контроль над керуванням автобусу «MERCEDES-BENZ 311CDI», н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого в стані бокового знесення виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення задньою лівою частиною керованого ним автобусу із передньою лівою частиною вантажного автомобіля «DAF XF 105.460», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3; 1.5; 2.3 б); 12.1 Правил дорожнього руху України

Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля «MERCEDES-BENZ 311CDI», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садно у правій щічній ділянці, поверхнева рана по зовнішній поверхні лівої вушної раковини у середній третині, крововилив у товщу м`яких покривів голови в лівій лобній та лівій тім`яно-скроневій ділянці; синець в проекції лівого плечового суглоба по передньо-зовнішній поверхні, синець на розгинальній поверхні лівого передпліччя у середній третині, синець на тильній поверхні лівої кисті у основи великого пальця; крововилив у товщу м`яких тканин лівого плеча по передньо-зовнішній поверхні у нижній третині; синець по передній поверхні правої гомілки у середній третині; садно по задній поверхні грудної клітки у лівій підлопатковій ділянці, крововилив у товщу м`яких тканин грудної клітини на рівні 5-7 ребра по правій середньо-ключичній лінії, масивний крововилив у товщу м`яких тканин грудної клітини ліворуч, починаючи від задньо-зовнішньої поверхні лівого плеча у напрямку до низу до рівня гребня лівої клубової кістки, межею якого є ліва передня пахвова та умовна серединна лінія тіла, крововилив у правій підлопатковій ділянці; фрагментарний перелом лівої лопатки, уламкові переломи остистих відростків 5-9 грудного хребця; косо-поперечні переломи 1-6 ребер по правій передньо-пахвовій лінії та переломи 1-11 ребер по лівій біляхребтовій лінії (непрямі), без ушкодження пристінкової плеври; косо-поперечні переломи 1-10 ребер по лівій задньо-пахвовій лінії (прямі), з ушкодженням пристінкової плеври; лівосторонній гемоторакс, гемоперитонеум; забої та розриви легень, лівосторонній гемоторакс, крововилив у навколоаортальну та навколониркову клітковину, зв`язки печінки, брижу кишечника, розриви печінки, селезінки та нирок.

Усі виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 08:00 години в Дніпропетровській міській клінічній лікарні № 6, внаслідок сумісної тупої травми тіла з переломами ребер, лівої ключиці, остистих відростків грудних хребців та ушкодженням внутрішніх органів, яка у своєму перебігу ускладнилась розвитком шоку.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність ОСОБА_4 , як водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 311СDІ», д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ СК "МОТОР-ГАРАНТ" згідно Полісу №206026024.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після ДТП, в наслідок якої загинув ОСОБА_7 , позивач звернулася до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» із заявою на виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною заявою від 14.02.2022.

НБУ рішенням № 21/1628-рк від 05.12.2022 застосовано до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» захід впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування. Оскільки ТДВ «СК «Мотор-Гарант» свої зобов`язання з виплати страхового відшкодування не виконувало, після зупинення ліцензії позивач звернулась до МТСБУ із заявою на виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною заявою від 15.06.2023.

Відповідно до п. 27.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Загальний розмір виплаченого позивачу МТСБУ страхового відшкодування за страховим випадком, внаслідок якого загинув її чоловік ОСОБА_7 становив 105960,00 грн., в тому числі 39000 грн. моральної шкоди.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно положень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Внаслідок смерті ОСОБА_7 , позивач, яка є його дружиною, зазнала моральної шкоди, грошовий еквівалент якої підлягає визначенню з врахуванням душевних страждань позивача, порушення її звичайного життєвого ритму, що вплинуло на її (позивача) психо-емоційний стан та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя і побуту.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Факт моральних страждань у зв`язку зі смертю близької людини є очевидним та навряд чи його потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю.

Судом встановлено, що позивачу завдано моральної шкоди, яка пов`язана з хвилюваннями та моральними стражданнями через передчасну смерть чоловіка, порушенням укладу життя позивача. Факт загибелі чоловіка позивача є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань позивача.

Як указано вище, згідно з частинами третьою-четвертою статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22).

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Враховуючи моральні страждання у зв`язку з втратою чоловіка позивачем, з дотриманням засад виваженості, розумності та доцільності, з врахуванням суми сплаченого страхового відшкодування як моральної шкоди у розмірі 39000,00 грн., суд дійшов висновку про те, що з відповідача належить стягнути 350000 грн. моральної шкоди на користь дружини загиблого. При цьому судом враховано, що позивач та її представник, посилаючись на загальні фактори обґрунтування спричинення їй моральної шкоди, не назвали та не надали ґрунтовних пояснень щодо визначення саме заявленого нею у позовних вимогах розміру морального відшкодування.

Суд вважає, що зазначений розмір моральної шкоди відповідає глибині та тривалості моральних страждань позивача та є обґрунтованим, при цьому судом враховано принципи розумності, виваженості та справедливості при визначенні такого розміру моральної шкоди.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що сума відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнута на підставі судового рішення, включається до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягає оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 5250 гривень.

Керуючись ст.ст.12,81,144,263-265 ЦПК України, ст.ст. 23,1167,1172 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «С.М.І.Т» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «С.М.І.Т» (, місто Дніпро, вулиця Каштанова.17Б) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду в розмірі 350000 ( триста п`ятдесят тисяч) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «С.М.І.Т» (, місто Дніпро, вулиця Каштанова.17Б) на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 5250 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня виготовлення повного рішення апеляційної скарги.

Суддя: Руденко В.В.