ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3874/24 Справа № 204/6012/22 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Драгомерцької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування посилалася на те, що у червні 2011 року вона з чоловіком ОСОБА_3 за спільні кошти подружжя для користування сім`ї купили автомобіль Ford Fiesta 1242, коричневого кольору, куз. № НОМЕР_1 , 2011 року випуску. Вказує, що автомобіль був зареєстрований на її ім`я 16 червня 2011 року в ТСЦ МВС № 1242 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області за реєстраційним номером НОМЕР_2 .

2016 року помер її чоловік, а в квітні 2020 року належний їм автомобіль попросив у тимчасове використання на декілька днів відповідач ОСОБА_2 ,який є рідним братом її покійного чоловіка, з яким у них завжди були дружні стосунки, він допомагав їм у купівлі та технічному обслужуванні автомобіля, неодноразово брав його у користування, тому вона без вагань у квітні 2020 року передала йому ключі від автомобіля та документи на нього. Через місяць вона попросила відповідача повернути їй автомобіль, натомість останній під різними приводами їй відмовляв, а згодом взагалі сказав, що він лишить автомобіль собі. Вважає, що її права як власника майна порушені, тому просила витребувати у ОСОБА_2 автомобіль Ford Fiesta 1242, коричневого кольору, куз. № НОМЕР_1 , 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у володінні та користуванні останнього, та передати його їй, як законному власнику.

19 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю. В обґрунтування посилається на те, що з 22 грудня 2001 року по 05 січня 2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з якою станом на 2011 рік вже тривалий час не жив, мав намір з нею розлучитися. Разом з цим, зазначає, що на той час він також мав бажання та власні грошові кошти на придбання автомобіля, однак аби він не вважався спільною сумісною власністю подружжя, він звернувся до свого брата ОСОБА_3 з проханням придбання автомобіля на його ім`я. Стверджує, що його брат погодився на вказану пропозицію, але при цьому запропонував йому оформити автомобіль на ім`я його дружини (позивачки за первинним позовом), оскільки він є пенсіонером за інвалідністю та отримує субсидію, а у разі придбання автомобіля він не зможе її отримувати. На вказану пропозицію брата він погодився. Так, 11 червня 2011 року він разом із братом та його дружиною ОСОБА_1 придбали у ООО «Вектор Транс» за 129300 гривень автомобіль марки «Ford Fiesta 1242» коричневого кольору, № кузову НОМЕР_1 , 2011 року випуску, оформивши його, із-за зазначених підстав, на ім`я ОСОБА_1 . З ІНФОРМАЦІЯ_1 вказаний автомобіль постійно знаходився у його розпорядженні. Також у нього перебувають всі документи на автомобіль, зокрема: свідоцтво про реєстрацію, договір купівлі-продажу, банківські чеки сплати вартості автомобіля та страхові поліси за всі роки, які до того ж оформлені на його ім`я. Вказує, що саме він опікується технічним станом автомобіля, здійснює його поточні та капітальні ремонти, постійно та одноосібно ним користується. При цьому, стверджує, що за весь період часу, зокрема з дати купівлі спірного транспортного засобу та станом на дату звернення з вказаним позовом до суду автомобіль жодного разу не перебував у ОСОБА_1 . Натомість, він постійно, відкрито та безперервно продовжує ним користуватися та володіти, доглядати за ним та належно утримувати його, постійно роблячи поточний та капітальний ремонт, бо спірний автомобіль завжди знаходиться у нього. З цих підстав, вважає, що у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у нього виникло право власності на вказаний об`єкт рухомого майна за набувальною давністю у порядку ст. 344 Цивільного кодексу України.

Просив визнати за ним право власності на автомобіль за набувальною давністю.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року позовні вимоги сторін залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та ухвалити нове про звдоволення позовних вимог та витребування належного їй автомобіля. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги,що вона є влансиком автомобіля.З 2016 року коли її чоловік захворів та помер вона не користувалася автомобілем і їй не було необхідності оформлювати страхові полюси.Оскільки відповідач брав автомобіль в тимчасове користування то він і оформлював страхові полюси після смерті її чоловіка. Суд прийняв до уваги поясненя свідків з боку відповідача,які навіть не могли назвати колір автомобіля,проте пояснювали, що автомобіль купував відповідач за свої кошти і вони бачили, що він постійно ним користувався.Пояснення свідків з її боку суд не врахував.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 -адвокат Шило Т.В.. ОСОБА_2 в судове засілання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Крім того судова повістка направлена на адресу ОСОБА_2 повернута поштою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пунктів 3,4 частини 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції перевіряється законність ухваленого рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .. В іншій частині законність рішення не перевіряється.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що право ОСОБА_1 порушено ще у грудні 2016 року, натомість, з позовом до суду вона звернулася лише у серпні 2022 року, тобто із пропуском строків позовної давності.

Проте такий висновок не відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України, частини першої статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статей 317, 318 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

При цьому, ст. 16 ЦК України встановлює право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 червня 2011 року між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ТОВ «Вектор Транс» було укладено договір № 579 купівлі-продажу автомобіля марки Ford Fiesta 1.25 Comfort, кузов № НОМЕР_3 , кольору Morello Met., 2011 року випуску за 129300 гривень (а. с. 48). Вказаний договір підписаний представником ТОВ «Вектор Транс» та ОСОБА_1 11 червня 2011 року.

Відповідно до рахунку на оплату за автомобіль № ВТ00000293 від 11 червня 2011 року вартість автомобіля за договором купівлі-продажу № 579 від 11 червня 2011 року становить 129300 гривень, з яких 21550 гривень ПДВ.

З квитанції № 8056.161.1 від 11 червня 2011 року вбачається, що платником ОСОБА_1 сплачено отримувачу ТОВ «Вектор Транс» 129300 гривень в рахунок оплати за автомобіль за договором № 579 від 11 червня 2011 року (а. с. 59).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 транспортний засіб марки Ford Fiesta 1.25 Comfort, кузов № НОМЕР_3 , коричневого, 2011 року випуску, зареєстрований 16 червня 2011 року за ОСОБА_1 за реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Також з особливих відміток вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що відповідно до вантажної митної декларації № 125000046/1/340218 від 26 квітня 2011 року КІМ758801 ОСОБА_2 має право користування вказаним транспортним засобом.

17 червня 2011 року вказаний автомобіль ТОВ «Вектор Транс» передало ОСОБА_1 за актом прийому-передачі (а. с. 134).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

З полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що транспортний засіб Ford Fiesta, кузов № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , у період часу з грудня 2016 року по грудень 2022 року був забезпечений страхувальником ОСОБА_2 ..

З акту здавання-приймання робіт (надання послуг) від 30 листопада 2022 року вбачається, що ОСОБА_2 , як замовник прийняв у виконавця ОСОБА_5 ремонт спірного автомобіля та сплатив за нього 5380 гривень.

Разом з цим, з довідки ТОВ «Вектор Транс» № 27 від 07 грудня 2022 року судом встановлено, що 09 червня 2011 року від ОСОБА_2 до ТОВ «Вектор Транс» надійшли грошові кошти у сумі 5000 гривень в якості оплати завдатку за автомобіль Ford Focus 1.6 vin НОМЕР_6 , згідно з договором № 573 від 08 червня 2011 року та рахунком № 282 від 08 червня 2011 року, який надалі було розірвано, а завдаток у сумі 5000 гривень повернуто ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин судом першої інстанції правильно встановлено, що власником автомобіля Ford Fiesta, кузов № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу № 579 від 11 червня 2011 між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ТОВ «Вектор Транс», підписаного представником ТОВ «Вектор Транс» та ОСОБА_1 ; рахунком на оплату за автомобіля, виписаного на ім`я ОСОБА_1 ; квитанцією № 8056.161.1 від 11 червня 2011 року про сплату ОСОБА_1 ТОВ «Вектор Транс» 129300 гривень в рахунок оплати за автомобіль за договором № 579 від 11 червня 2011 року ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 марки Ford Fiesta 1.25 Comfort, кузов № НОМЕР_3 , коричневого, 2011 року випуску, номер НОМЕР_2 , зареєстрованого 16 червня 2011 року за ОСОБА_1 ..

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від08 липня 2020 рокуу справі №686/16196/15-ц.

Обгрунтовуючи свій позов, ОСОБА_1 посилалася на те, що їй на праві власності належить спірний автомобіль. 2017 року помер її чоловік, а в квітні 2020 року належний їм автомобіль попросив у тимчасове користування відповідач ОСОБА_2 , який є рідним братом її покійного чоловіка, з яким у них завжди були дружні стосунки, він допомагав їм у купівлі та технічному обслуговувані автомобіля, неодноразово брав його у користування, тому вона без вагань у квітні 2020 року передала йому ключі від автомобіля та документи на нього. Через місяць вона попросила відповідача повернути їй автомобіль, натомість останній під різними приводами їй відмовляв, а згодом взагалі сказав, що він лишить автомобіль собі. Вважає, що її права як власника майна порушені, тому просила витребувати у ОСОБА_2 автомобіль Ford Fiesta 1242, коричневого кольору, куз. № НОМЕР_1 , 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у володінні та користуванні останнього, та передати його їй, як законному власнику.

Тобто відповідач заважає позивачеві користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності автомобілем і для створення таких перешкод немає правових підстав. Однак в позовній заяві помилково послалася на ст.387 ЦК України та просила витребувати своє майно від відповідач.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Негаторний позов це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до

виникнення таких перешкод.Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду.

Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та/або розпорядженню своїм майном. Підставою звернення за захистом в судовому порядку є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном, за умови відсутності між сторонами спірних правовідносин договірних відносин. Характерною ознакою такого порушення права власності є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном.

Предметом позовних вимог є усунення позивачу перешкод з боку відповідача у здійснення права власності на автомобіль.

Таким чином судом встановлено, що відповідач протиправно не повертає власникові автомобіль. При цьому захист прав та інтересів позивача надається у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Тобто спірний автомобіль не вибував із володіння ОСОБА_1 поза її волею, вона з власної волі передала в тимчасове користування автомобіль відповідачеві ОСОБА_2 . Так як відповідач на вимогу власника ОСОБА_1 протиправно автомобіль не повертає, то таким чином порушуються права власника, які підлягають захисту шляхом усунення перешкод в користуванні спірним автомобілем

При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що саме по собі звернення позивача до суду з відповідним позовом про усунення перешкод у користуванні власністю й заперечення відповідача щодо його задоволення, свідчить про наявність таких перешкод.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та вважав, що має право на спірний автомобіль за набувальною давністю.

Поки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

У випадку поєднання в одній вимозі віндикаційного та негаторного позовів суд має визначити, яку мету переслідує позивач, і застосувати належні норми права, зокрема, задовольняючи такий позов частково. Зазначений підхід узгоджується з принципом jura novit curia («суд знає закони»), згідно з яким неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункти 83, 144), від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (пункт 7.43), від 4 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц (пункт 44), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 101), від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункт 84), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 8.1), від 8 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 (пункт 6.56-6.58), від 7 вересня 2022 року (пункт 10.76)). Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17.

Таким чином встановлено, що спірний автомобіль не вибував із володіння власника поза його волею, власник з власної волі передала в тимчасове користування автомобіль відповідачеві. Відповідач на вимогу власника протиправно утримує у себе автомобіль, чим перешкоджає власникові користуватися та розпоряджатися належним йому майном, чим порушуються права власника, які підлягають захисту шляхом усунення перешкод в користуванні спірним автомобілем. І в даному випадку позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення без обмеження будь-яким строком.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач в позовній заяві фактично виклала обставини, за яких просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності автомобілем та не застосував матеріальний закон, який підлягав застосуванню в даному випадку.

За встановлених обставин рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та усуненні перешкод в користуванні автомобілем.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального та процесуального права, тому є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, то є підстави для зміни розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 3825 грн, який підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст. ст. 368, 376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні її власністю шляхом зобов`язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 транспортний засіб марки Ford Fiesta 1.25 Comfort, кузов № НОМЕР_3 , коричневого кольору, 2011 року випуску, зареєстрованого 16 червня 2011 року за ОСОБА_1 за реєстраційним номером НОМЕР_2 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3825 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: