Справа № 161/2417/24 Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М.
Провадження № 22-ц/802/365/24 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, Служба у справах дітей Луцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Покликався на те, що він з відповідачем ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області 28 вересня 2018 року. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матір`ю відповідачем ОСОБА_1 в м. Ірпінь, Київської області.

Крім того позивач зазначав, що після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 у них почали виникати конфлікти з приводу його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. У зв`язку із чим він був змушений звернутись з відповідною заявою в орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, рішенням якого від 20 жовтня 2020 року № 131/4 було визначено способи участі його як батька у вихованні дочки.

Однак відповідач у 2023 році, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації, переїхавши проживати в місто Луцьк Волинської області, де орендує квартиру та працевлаштувавшись, стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, тим самим позбавила його можливості брати участь у вихованні дочки Емілії, яка навчається у першому класі одного з приватних ліцеїв міста Луцька.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2024 року дану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Луцької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною передано за територіальною підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.

Вважаючи дану ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просила її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала про передання справи за підсудністю до іншого суду не відповідає вимогам цивільного процесуального права, оскільки фактичним місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є м. Луцьк Волинської області, а тому позовна заява подана до Луцького міськрайонного суду Волинської області як суду першої інстанції її довірителем ОСОБА_1 з дотриманням вимог викладених у ст. 27 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передання справи за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва, місцевий суд виходив з того, що місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є місце її реєстрації, є саме АДРЕСА_1 .

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

За правилами ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У пунктах 1,2 та 36 постанови №3 пленуму «Про деякі питання визначення юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55,124), а статтею 18Закону Українивід 07липня 2010року №2453-VI«Про судоустрійі статуссуддів» (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17Закону України від 23лютого 2006року №3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

З наявної в матеріалах справи відповіді № 442664 від 09 лютого 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру слідує, що відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та знята з реєстрації 08 вересня 2017 року (а.с. 21).

З долучених до матеріалів справи письмових доказів:

- копії відповіді ТзОВ «Луцький ліцей «Республіка» Волинської області від 02 лютого 2024 року щодо навчання неповнолітньої ОСОБА_5 ;

- витягу із сайту ТзОВ «МЕДИКАЛ ПЛЮС» щодо місця роботи відповідача ОСОБА_1 із зазначенням адреси місця її роботи м. Луцьк Волинської області, вбачається, що остання разом із дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають у м. Луцьку, Волинської області, а саме в межах територіальної підстудності Луцького міськрайонного суду Волинської області.

На вказане вище суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу та передаючи справу за територіальною підсудністю до іншого суду належної уваги не звернув, чим допустив порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Отже, під час вирішення питання щодо територіальної підсудності даної справи, судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування обставин необхідних для вирішення даного питання, зроблено висновки, які не відповідають встановленим обставинам, і як наслідок порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, ч. 2 ст. 382 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Луцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною направити до Луцького міськрайонного суду Волинської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді