Справа №751/3366/24
Провадження №2-о/751/86/24
УХВАЛА

15 квітня 2024 р. місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Лібстер А. С., розглянувши в порядку прийняття матеріали за заявою (позовом) Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах дитини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до відповідача ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту наявності (відсутності) у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків,

ВСТАНОВИВ:

Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулось до суду з даною заявою посилаючись на те, що громадянка України, ОСОБА_2 , 11 травня 2023 року звернулась до Управління (служби) у справах дітей із заявою щодо встановлення місця перебування її неповнолітньої дочки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сприяння її поверненню.

ОСОБА_2 , мешканка міста Чернігова, під час активних бойових дій, наприкінці березня 2022 року, разом зі своєю малолітньою дочкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , евакуювалась з міста, ІНФОРМАЦІЯ_3 потрапила на територію Федеративної республіки Німеччина, у місто Мюнхен (федеральна земля Баварія).

Зі слів ОСОБА_3 , її малолітня дочка ОСОБА_1 є дитиною з інвалідністю (вади слуху), навчалась у Чернігівській спеціальній школі № 1 Чернігівської міської ради. ОСОБА_4 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час її перебування з ОСОБА_5 у таборі біженців, на території Німеччини, дочку силоміць, безпідставно відібрали в неї.

Управлінням була проведена відповідна робота щодо встановлення місця перебування малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повернення дитини до біологічної родини її матері, ОСОБА_2 .

За інформацією Національної соціальної сервісної служби України ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_5 прибули до Мюнхена і були розміщені у центрі прибуття. ОСОБА_6 була помітною, вона голосно кричала, заспокоїти її не вдавалось, тому була викликана поліція. ОСОБА_4 вкусила поліцейського, її відокремили від дитини, і перевезли до клініки «Ісар-Ампер-Клінікум» (Німеччина). Згідно із висновком клініки «Ісар-Ампер-Клінікум», у якій у закритому приміщенні до початку квітня 2023 перебувала ОСОБА_2 , у неї діагностований шизоафективний розлад за МКХ 10. Мати дитини не здатна до формування власної волі та розуміння.

Згідно з інформацією Міністерства закордонних справ України, питання повернення дитини матері, а отже і в Україну, може бути розглянуто судом у Німеччині за наявності висновку про спроможність виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків у повному обсязі, створення безпечних умов проживання та забезпечення найкращих інтересів дитини.

Оскільки ОСОБА_2 категорично відмовляється надавати підтвердження факту наявності (відсутності) у неї тривалої хвороби та не з`являється на засідання комісії з питань захисту прав дитини, просить суд встановити юридичний факт наявності (відсутності) у ОСОБА_2 тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків по відношенню до її неповнолітньої дочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлює перелік фактів, які може встановити суд, до яких факт наявності або відсутності будь-якої хвороби не належить.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98 ) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав (наприклад, для вирішення питання про наявність права на спадщину у особи, яка законодавством України не віднесена до кола спадкоємців за законом).

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Вивчивши заяву та додані документи, доходжу висновку, що факт, який просить встановити заявник, не може бути встановлений судом.

Так, Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.11.2013 затверджений Порядок видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, згідно з п.1, 2 якого цей Порядок визначає механізм видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (далі - Висновок ЛКК). Висновок ЛКК видається за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, за зверненням служби у справах дітей за місцем виявлення дитини.

Таким чином, діючим законодавством встановлений позасудовий порядок встановлення факту, який просить встановити заявник.

Окрім того, факт який просить встановити орган опіки та піклування (слід зазначити, що заявник не визначився, який саме факт він буде доводити в суді, наявності чи відсутності у громадянки тривалої хвороби) виходить за межі компетенції суду, оскільки суд не може діагностувати хвороби та визначати їх тривалість через відсутність спеціальних знань.

Також, суд не має процесуальних засобів примусу, які можуть застосуватись до особи, які відмовляється від проходження медичного огляду, окрім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 298 ЦПК України, згідно з якою у виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу.

З огляду на те, що вимога заявника про встановлення факту не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень статей 293, 315 ЦПК України, тому у відкритті провадження належить відмовити.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 293, 315, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою Управління (служби) у правах дітей Чернігівської міської ради в інтересах дитини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до відповідача ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту наявності (відсутності) у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя А. С. Лібстер