Справа № 362/1341/24
Провадження № 2-о/362/56/24
У Х В А Л А

25 березня 2024 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Васильківського міськрайонного суду Київської області із спільною заявою про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2024 р. дану заяву в зв`язку з її недоліками та невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України було залишено без руху і надано заявнику п`ятиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків, який відраховується з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

14.03.2024 р. на виконання ухвали суду від 26.02.2024 р., після усунення недоліків, ОСОБА_1 подано заяву з квитанцією про сплату судового збору.

Одночасно, ухвала суду від 26.02.2024 р. в частині надання договору про розмір аліментів, який має бути нотаріально посвідчений, не надано.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьо їстатті 293ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей; за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Вказаною нормою закону визначено вичерпний перелік випадків, у яких суд може розглядати справи про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Відповідно до статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частини перша-третя статті 109 СК України).

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти; - яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Отже, законодавець чітко визначив перелік необхідних документів для розірвання шлюбу між подружжям, яке має неповнолітніх дітей, і поклав на суд обов`язок щодо перевірки нотаріального посвідчення договору про розмір аліментів на дитину (дітей). В свою чергу, заявниками не надано такого договору ні разом із заявою про розірвання шлюбу, ні разом із заявою на виконання недоліків. А наданий до суду договір між батьками про виховання і визначення місця проживання дитини не регулює відповідні правовідносини та не має нотаріального посвідчення.

Отже, приходжу до висновку про те, що ухвалу суду від 26.02.2024 р. заявниками не виконано повністю.

За таких обставин заяву слід повернути заявникам, роз`яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя Л.М. Кравченко