УХВАЛА

16 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 182/8958/21

провадження № 61-5069ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня

2024 року у справіза позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 20 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду, грошові кошти в розмірі 1 170 000,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з проведенням психологічної експертизи в розмірі 14 900,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 20 листопада 2023 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 змінено, зменшивши цей розмір з 1 170 000,00 грн до 804 000,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У квітні 2024 року заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, шляхом формування документа у системі «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року, у змісті якої просить оскаржуване судове рішення змінити в частині розміру відшкодування завданої моральної шкоди.

1. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

1) Застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; 2) Апеляційним судом належним чином не досліджено зібрані

у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.

2. Крім того заявник, у клопотанні, викладеному у змісті касаційної скарги, порушує питання про зупинення виконання оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що заявник не погоджується із оскаржуваним судовим рішенням, у зв`язку з чим звернувся до Верховного Суду з відповідною касаційною скаргою, а виконання оскаржуваного судового рішення, в свою чергу, призведе до невиправданих матеріальних збитків зі сторони Держави, що

є особливо недоцільним в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» судам роз`яснено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Ураховуючи те, що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення та не надано доказів на підтвердження заявленого клопотання, які б підтверджували реальну необхідність у такому зупиненні, клопотання задоволенню не підлягає.

Саме по собі оскарження судових рішень у касаційному порядку не свідчить про наявність підстав для зупинення виконання або дії останніх.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Витребувати із Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області вищевказану цивільну справу (№ 182/8958/21).

У задоволенні клопотання заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року відмовити.

Роз`яснити іншим учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць