Справа № 349/392/24
Провадження № 2/349/242/24
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обгрунтований тим, що з 08 листопада 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка зазначає, що спільне життя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, миритись не бажає.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін в судове засідання.

29 березня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду в електронній формі заяву про надання строку для примирення тривалістю шість місяців.

Заяву обгрунтував тим, що він заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки немає жодних підстав для розірвання шлюбу. Вони як подружжя мають на утриманні трьох неповнолітніх дітей і він бажає докласти всій зусиль для збереження сім`ї. Також просить розглянути вказану заяву за його відсутності, оскільки тривалий час офіційно працює за кордоном в Чеській Республіці, а тому не може прибути в судове засідання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заперечила щодо надання їм строку для примирення, оскільки спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально. Однак у випадку надання судому строку для примирення, покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Однак, статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" дав судам роз`яснення, відповідно до якого проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом ( п.3 ч.1 ст.253 ЦПК України).

Враховуючи те, що подружжя тривалий час перебуває у шлюбі ( більше 15 років), відповідач заперечує щодо розірвання шлюбу, а також з урахуванням інтересів трьох малолітніх дітей та з метою збереження шлюбу, суд вживає заходів щодо примирення сторін.

З урахуванням обставин справи та думки сторін про доцільність надання строку на примирення, суд надає подружжю строк для примирення тривалістю три місяці, що не суперечитиме моральним засадам суспільства та зупиняє провадження у справі до закінчення вказаного строку.

Керуючись ст.ст.251,253, 260-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю 3 ( три ) місяці.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до закінчення строку, наданого судом для примирення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Р.Г. Могила