Справа № 951/1003/23
Провадження №2/951/49/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Горохівської Ю. О.

представниці позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Козівської селищної ради Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

установив:

I. Короткий виклад обставин справи.

12.12.2023 ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті котрого відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить, зокрема, транспортний засіб. За життя чоловік заповіту не складав, однак єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є ОСОБА_2 02.11.2023 позивачка звернулася до Козівської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у зв`язку із пропуском строку й рекомендовано звернутися до суду. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як впродовж 2023 року хворіла й перебувала на лікування в медичному закладі. Тож просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.

ІІ. Позиція учасників справи.

У судовому засіданні представниця ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Козівської селищної ради Тернопільської області С. Добалюк в судове засідання не з`явилася, однак 29.01.2024 подав клопотання, відповідно до якого просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 14.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 21.02.2024 закрито підготовче провадження й справу призначено до судового розгляду по суті.

Суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дойшов до наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.01.2023 Козівським відділом державної реєстрації атів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 22 /а. с. 4/.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 04.05.1991, ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 » /а. с. 6/.

Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Козівської селищної ради Тернопільської області № 953/3-16 від 11.12.2023, на момент смерті ОСОБА_3 , з останнім у житловому будинку була зареєстрована ОСОБА_6 /а. с. 13/.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Бережанською державною нотаріальною конторою 19.12.2023 № 75197940, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася /а. с. 26/.

Як видно з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданого Бережанською державною нотаріальною конторою 02.11.2023 № 74590908, спадкодавцем ОСОБА_3 за життя не складено ні заповіту, ні спадкового договору /а. с. 8/.

З постанови державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори Гетьмана І. М. від 02.11.2023 № 163/01-16 видно, що позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за поновленням якого їй рекомендовано було звернутися до суду /а. с. 9/.

Згідно з довідки сімейного лікаря ОСОБА_7 Центру первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради № 16 від 13.11.2023 та копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 04953 Тернопільської обласної клінічної лікарні від 07.04.2023 ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікування в КНП «ТОКЛ`ТОР з 28.03.2023 по 07.04.2023, з 17.03.2023 по 24.03.2023, з 08.04.2023 по 17.04.2023, 18.04.2023 по 28.04.2023 /а. с. 11, 41/.

В свою чергу, позивачка бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті чоловіка у шестимісячний строк не звернулася вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була змушена звернутися до суду із даним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

V. Застосоване судом законодавство.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, проте, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Згідно з Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 11 червня 2018 року по справі № 479/713/17.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Проте необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

VI. Висновки суду за результатами розгляду даної справи.

Відповідно до статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Суд доходить висновку, що зазначені позивачкою у позовній заяві обставини зумовили істотні труднощі щодо вчинення дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3 і визначає ОСОБА_2 додатковий строк терміном три місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

VII. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що у зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачкою заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України

ухвалив:

задовольнити позов ОСОБА_2 до Козівської селищної ради Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк терміном 3 /три/ місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 15.04.2024.

Повне найменування сторін:

позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; дані паспорта: серія НОМЕР_4 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 15.07.1998;

відповідач Козівська селищна рада Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, смт Козова, Тернопільський район, Тернопільська область; .

Суддя О. Б. Гриновець