КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 359/6468/23

номер провадження №22-ц/824/1628/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року /суддя Яковлєва Л.В./

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась з вимогами до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено./а.с. 51-55/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року, ухвалити нове, яким стягнути аліменти на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивач не підтверджує доказами свої слова щодо виключно самостійного утримання спільних дітей, не надає підтверджень свого матеріального стану. Також, позивачем не надано підтверджень витрат на дітей, а тому відповідач вважає це лише заявами з боку позивача, з метою створення негативного образу батька, який не піклується про своїх дітей. Стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), буде непосильним та поставить відповідача у надскрутне фінансове становище, оскільки в існуючих умовах він забезпечувати себе та сплачувати аліменти не зможе, оскільки відповідач використовує частину отриманого грошового забезпечення на військові потреби, що прямо пропорційно впливає на життя солдат та забезпечення колег.

ОСОБА_3 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не зверталась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області зареєстрували шлюб. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 23 лютого 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Від даного шлюбу сторони мають синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 23 лютого 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 23 лютого 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст.181 СК України, відповідно до якої, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що діти проживають з матір`ю та врахувавши вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину, подані заперечення відповідача щодо заявленого розміру аліментів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) буде непосильним та поставить у надскрутне фінансове становище, в існуючих умовах він забезпечувати себе та сплачувати аліменти не зможе, оскільки використовує частину отриманого грошового забезпечення на військові потреби, колегією суддів не приймається до уваги з наступних підстав.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 16.06.2022 року перебуває на військовій службі в Збройних Силах України.

Однак, військовий обов`язок не звільняє від зобов`язань перед власними дітьми. Якщо чоловік або жінка перебувають у війську, вони однаково зобов`язані сплачувати аліменти.

Постановою КМУ від 16 лютого 2022 року №122 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993р. №146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Таким чином, військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення (крім такого, яке не має постійного характеру).

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до апеляційної скарги додано довідку з Пенсійного фонду України (Форма ОК-5), де заначено відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , а саме суми його заробітку. /а.с. 63-64/

Виходячи із вищевказаної довідки, ОСОБА_1 є працездатною, фактично офіційно працевлаштованою особою, доказів погіршення його майнового стану не встановлено, а тому вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, не узгоджуються з положеннями чинного законодавства та не є належним способом виконання обов`язку батька щодо утримання дітей.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано підтверджень витрат на дітей, а тому відповідач вважає це лише заявами з боку позивача, з метою створення негативного образу батька, який не піклується про своїх дітей, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 03 липня 2023 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Куликом С.В., ОСОБА_3 проживає разом з неповнолітніми дітьми : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже повністю утримує їх.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

ОСОБА_1 не спростував належними та допустимими доказами факту самоусунення від обов`язку утримувати своїх дітей.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: