Номер провадження: 22-ц/813/1579/24
Справа № 504/670/21
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Стахова Н.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач Комунальне підприємство «Міськзелентрест»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськзелентрест» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Барвенко В.К., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовною заявою адвоката Славінського Анатолія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до КП «Міськзелентрест» про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, та за власний рахунок привести земельну ділянку у придатний до використання стан,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив суд зобов`язати Комунальне підприємство «Міськзелентрест» (м. Одеса, вул. Хімічна, 3) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку № 11 (одинадцять), площею 0,08 га., кадастровий номер :02:002:1412, в с. Олександрівка, Одеського (колишній Лиманський, Комінтернівський) район, Одеської області, яка належить ОСОБА_1 , та за власний рахунок привести цю земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом видалення декоративної рослинності з земельної ділянки, розібрати огорожу та ворота з металевої сітки, забезпечивши доступ ОСОБА_1 до належної їй земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року позов адвоката Славінського Анатолія Всильовича в інтересах ОСОБА_1 , до КП «Міськзелентрест», про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, та за власний рахунок привести земельну ділянку у придатний до використання стан - задоволено повністю.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Міськзелентрест» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку № НОМЕР_1 (одинадцять), площею 0,08 га., кадастровий номер :02:002:1412, в с. Олександрівка, Одеського (колишній Лиманський, Комінтернівський) район, Одеської області, яка належить ОСОБА_1 , та за власний рахунок привести цю земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом видалення декоративної рослинності з земельної ділянки, розібрати огорожу та ворота з металевої сітки, забезпечивши доступ ОСОБА_1 до належної їй земельної ділянки.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі №504/1970/14-а апеляційну скаргу КП «Міськзелентрест» задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову Комунального підприємства «Міськзелентрест» до Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання нечинним рішення скасувати та прийнято у вказаній частині нове судове рішення, яким позов Комунального підприємства «Міськзелентрест» до Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання нечинним рішення задоволено.

Визнано протиправним та нечинним рішення Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 20.12.2013 року № 455-VІ «Про затвердження генерального плану с. Олександрівка, поєднаного з детальним планом території с. Олександрівка Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області».

Судом першої інстанції також було встановлено, що на баланс КП «Міськзелентрес» було передано нерухоме майно (адміністративні будівлі та приміщення, теплично-оранжерейний комплекс для вирощування квіткової та іншої продукції, розплідник) разом із земельною ділянкою: АДРЕСА_1 , за яку підприємство сплачує земельний податок.

Разом із тим, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 (одинадцять), площею 0,08 га., кадастровий номер :02:002:1412, в с. Олександрівка, Одеського (колишній Лиманський, Комінтернівський) район, Одеської області, це право власності ніким не оскаржено і не скасовано, а тому відповідно до норм Конституції України є непорушним.

Таким чином, матеріалами справи повністю доведено, що відповідач посадив на земельній ділянці позивачки рослинність, встановив огорожу, чим встановлена істотна перешкода позивачу у користуванні земельною ділянкою.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просив скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовної заяви повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що позивач не повідомив суд про наявність іншого поданого позову до КП «Міськзелентрест» з тим самим предметом та з тих самих підстав, який на час відкриття провадження розглядався Одеським апеляційним судом.

У цього приводу, КП «Міськзелентрест» звернулось до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням від 10.11.2021 Ne 2262 (додається) про зупинення провадження, яким повідомило суд першої інстанції про: -1) неотримання копії ухвали про відкриття та позовної заяви: -2) наявності іншого поданого позову з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою від 25.11.2021 Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання КП «Міськзелентрест» від 10.11.2021 № 2262 залишив без задоволення та права оскарження цієї ухвали.

Відмовляючи у задоволені клопотання КП «Міськзелентрест» від 10.11.2021 № 2262 .Вважали суд першої інстанції допустив порушення процесуального законодавства, основоположних завдань та засад здійснення цивільного судочинства закріплених статтею 129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України, чим позбавив КП «Міськзелентрест» права на справедливий та неупереджений розгляд справи та можливості здійснення ефективного захисту своїх інтересів.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 , то вважали їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням виконкому Комінтернівської районної ради депутатів трудящих № 325 від 07.12.1965 року Ремонтно-будівельному управлінню по озелененню Одеського міськвиконкому було передано у постійне користування земельну ділянку, площею 171.4 га з земель підсобного господарства психіатричної лікарні №2 Одеського обласного відділу охорони здоров?я у Комінтернівському районі Одеської області, під розсадник декоративних рослин, яке в подальшому було затверджене розпорядженням Ради міністрів УРСР №248-р від 12.03.1966 року (з додатком №8).

Відведення зазначеної земельної ділянки було здійснено в порядку, передбаченому чинним на той час законодавством (Земельний кодекс УРСР від 13.03.1922 року та відповідні підзаконні акти), який не передбачав отримання будь-яких додаткових документів для посвідчення права постійного у п. 7 Перехідних положень чинного ЗК України від 25.10.2001 року, зокрема передбачено, що юридичні особи, що одержали у користування земельні ділянки зберігають права на ці ділянки.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі № l-17/2005 встановлено, що ст. 92 ЗК України від 25.10.2001 року не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на1 січня 2002 року. У 1994 році було створене орендне підприємство «Міськзелентрест» до складу якого увійшло Ремонтно-будівельне управління по озелененню Одеського міськвиконкому.

Рішенням No 2000-XXIII від 26.01.2001 з орендного підприємства «Міськзелентрест» було створене комунальне підприємство «Міськзелентрест», якому на підставі Розпорядження Одеського міського голови від 18.04.2001 № 377-01р передане майно та інші основні засоби орендного підприємства «Міськзелентрест».

Таким чином, на баланс КП «Міськзелентрест» було передане нерухоме майно: адміністративні будівлі та приміщення, теплично-оранжерейний комплекс для вирощування квіткової та іншої продукції, розплідник (копія витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно додається), разом із земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 , за яку підприємство сплачує земельний податок.

Постановою П?ятого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі No 504/1970/14-а за позовом КП «Міськзелентрест» до Олександрівської сільської ради визнано протиправним та нечиним рішення від 20.12.2013 No 455-VI «Про затвердження генерального плану с. Олександрівка поєднаного з детальним планом території с. Олександрівка Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області» (надалі рішення від 20.12.2013 No 455-VI), яким земельна ділянка КП «Міськзелентрест» в порушення встановленого порядку була включена в склад території села Олександрівка та разпойована Олександрівською сільською радою. Згідно відповіді Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (правонаступник Олександрівської сільської ради) від 12.04.2021 N° 02-20/1289 жодних рішень щодо розробки генерального плану с. Олександрівка по теперішній час наприймалось.(додається).

3 вищевикладеного вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться у господарському віданні КП «Міськзелентрест», не входить в склад с. Олександрівка по теперішній час, оскільки рішення на підставі якого дану земельну ділянку було включено до складу території с. Олександрівка скасовано, а отже і рішення про розпаюваня данної земельної ділянки прийняті незаконно.

Явка в судове засідання

Сторони та їх представники повідомлені завчасно та належним чином, про час місце та дату судового засідання, про те в судове засідання відповідач не з`явився, що не заважає розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, № 11 (одинадцять), площею 0,08 га., кадастровий номер :02:002:1412, в с. Олександрівка, Одеського (колишній Лиманський, Комінтернівський) район, Одеської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.03.2018, індексний номер витягу 116370329, номер запису про право власності 25153632 від 02.03.2018 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 23.01.2018.

Відповідач земельну ділянку позивача площею 0,08 га за вищевказаною адресою засадив різною декоративною рослинністю, встановив ворота та огорожу з металевої сітки і охорона відповідача не допускає позивача до власної земельної ділянки.

У відповіді на адвокатський запит за вих. 1700 від 27.09.2018 Комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» (вул. Хімічна, 3, м. Одеса, 65031) повідомило про те, що питання щодо земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки № НОМЕР_1 (одинадцять), площею 0,08 га., кадастровий номер :02:002:1412, в с. Олександрівка, Одеського (колишній Лиманський, Комінтернівський) район, Одеської області, на дату відповіді розглядається у справі №504/1970/14-а за його позовом до Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання рішення від 20.12.2013 № 455-VI не чинним.

У відповіді відповідача вказано, що земельна ділянка знаходиться у користуванні відповідача та є комунальною власністю Одеської міської ради і остаточно дане питання буде вирішено після закінчення судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із положень ч. 2 і 3 ст 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіти земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г)визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) відшкодування заподіяних збитків; ж) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом або іншими законами України.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такий обов`язок сторін прописаний також в ч. 1 ст. 81 цього ж Кодексу, а суд згідно ст. 89 цього Кодексу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі №504/1970/14-а апеляційну скаргу КП «Міськзелентрест» задоволено частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову Комунального підприємства «Міськзелентрест» до Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання нечинним рішення скасувати та прийнято у вказаній частині нове судове рішення, яким позов Комунального підприємства «Міськзелентрест» до Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання нечинним рішення задоволено.

Визнано протиправним та нечинним рішення Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 20.12.2013 року № 455-VІ «Про затвердження генерального плану с. Олександрівка, поєднаного з детальним планом території с. Олександрівка Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області».

Судом також встановлено, що на баланс КП «Міськзелентрес» було передано нерухоме майно (адміністративні будівлі та приміщення, теплично-оранжерейний комплекс для вирощування квіткової та іншої продукції, розплідник) разом із земельною ділянкою: АДРЕСА_1 , за яку підприємство сплачує земельний податок.

Разом із тим, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 (одинадцять), площею 0,08 га., кадастровий номер :02:002:1412, в с. Олександрівка, Одеського (колишній Лиманський, Комінтернівський) район, Одеської області, це право власності ніким не оскаржено і не скасовано, а тому відповідно до норм Конституції України є непорушним.

Таким чином, матеріалами справи повністю доведено, що відповідач посадив на земельній ділянці позивачки рослинність, встановив огорожу, чим встановлена істотна перешкода позивачу у користуванні земельною ділянкою.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції процесуального законодавства, а саме те, що судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до стаття 251 суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі:

1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу;

4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення;

4-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Розглянувши клопотання КП «Міськзелентрест» суд, враховуючи правило п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, не знайшов підстав для зупинення провадження у даній справі, оскільки розгляд судом апеляційної інстанції подібної справи не є підставою для зупинення провадження у справі що розглядається.

З даним висновком погоджується і апеляційний суд, крім того, зазначає, що посилання як на підставу зупинення провадження по справі неотримання копії ухвали про відкриття та позовної заяви взагалі не входить до визначених законодавством підстав для зупинення провадження.

Посилання апелянта на те, що земельна ділянка, яка знаходиться у господарському віданні КП «Міськзелентрест», не входить в склад с. Олександрівка по теперішній час, оскільки рішення на підставі якого дану земельну ділянку було включено до складу території с. Олександрівка скасовано, а отже і рішення про розпаюваня данної земельної ділянки прийняті незаконно, на думку колегї є помилковим, з огляду на те , що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 (одинадцять), площею 0,08 га., кадастровий номер :02:002:1412, в с. Олександрівка, Одеського (колишній Лиманський, Комінтернівський) район, Одеської області, це право власності ніким не оскаржено і не скасовано, а тому відповідно до норм Конституції України є непорушним.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Наведені в апеляційній скарзі які були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність судового рішення, не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськзелентрест» - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді Н.В. Стахова

Ю.П. Лозко