Справа № 515/1384/23
Провадження № 2-о/513/16/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Рязанової К.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Шевченко Є.Д.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Давиденка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича, за участю заінтересованої особи: Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,

у с т а н о в и в:

Представник заявниці адвокат Давиденко К.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 в м. Арциз Болградського району Одеської області у віці 67 років. Після смерті спадкодавця залишилась квартира АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця, заявниця звернулася до державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причин ненадання нею доказів сумісного проживання з спадкодавцем понад п`ять років на час відкриття спадщини. Спадкодавець ОСОБА_2 , біологічно є її рідним дядьком, але через те, що батька заявниці в дитинстві усиновили, то юридично між ними родинний зв`язок відсутній. Спадкодавець зареєстрований та проживав разом із заявницею з 1996 року та по день смерті за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 помер в м. Арциз Болградського району Одеської області від COVID-19, куди він потрапив напочатку листопада 2021 року, та навіть намагався зробити заповіт на її ім`я, але нотаріус його не прийняв, оскільки він не відповідає вимогам цивільного законодавства, його не підписали свідки, але підписав померлий. Заповіт на думку заявниці належним чином не був дооформлений через юридичну необізнаність лікарів та станом здоров`я спадкодавця на той час.

Оформити свої спадкові права вона позбавлена можливості через відсутність документів, що підтверджують факт спільного проживання заявниці та спадкодавця.

У судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Давиденко К.В. заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав письмову заяву в якій не заперечував проти задоволення заяви та просив суд справу розглянути без його участі.

Свідок ОСОБА_4 , у судовому засіданні пояснив, що дійсно ОСОБА_2 проживав по АДРЕСА_2 , він на цій вулиці проживає з 2004 року, він часто бував у них вдома. У ОСОБА_2 була власна кімната. Разом із заявницею вони вели спільне господарство, також проводили святкування.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, заявниця є його сусідкою, яка мешкає поряд із його домоволодінням, знає її протягом тривалого часу та йому достовірно відомо, що разом із заявницею та її матір`ю жив ОСОБА_2 , вони вели спільний попут, вирощували живність, проводили свята.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що дядько ОСОБА_7 жив із заявницею, яка доводилась йому племінницею, разом. Мати заявниці доводилась ОСОБА_2 сестрою. Жили вони в одному будинку, та у померлого була власна кімната, всі свята вони святкували разом.

Заслухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст.1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплена заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як видно з копії паспорту № НОМЕР_1 , виданого 26 жовтня 2020 року органом 5146, прізвище, ім`я та по батькові заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Як вбачається з довідки № 06-18/777 від 13 листопада 2020 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями відділу з питань реєстрації управління надання адміністративних послуг виконавчого комітету (апарату) Татарбунарської міської ради, заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18 листопада 2021 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.6).

Відповідно до копії домової книги будинку по АДРЕСА_2 , в цьому будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-10).

ОСОБА_2 , купив квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 15 червня 1996 року (а.с.12-15).

Згідно копії заповіту від 02 листопада 2021 року, ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на випадок своєї смерті заповів усе своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, взагалі усе те, на що він за законом буде мати право, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчено завідуючим короновірусного відділення, ОСОБА_12 , та ОСОБА_2 , який не містить номеру реєстрації.

Постановою державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю. від 26 жовтня 2022 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 , через ненадання останньою документів, які підтверджують факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.11).

Судом була досліджена спадкова справа № 232/2022 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з якої вбачається що 13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Саратської нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_2 , в якій вона зазначає про те, що спадщину вже прийняла, так як проживала з спадкодавцем однією сім`єю з 1996 року до дня його смерті. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), інформація відсутня щодо заповіту (а.с.29-41).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №266 від 15 листопада 2021 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержувачем свідоцтва є ОСОБА_1 .

Досліджені судом докази підтверджують, що заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Заявниця не має іншої можливості одержати документи, які посвідчують цей факт, встановлення факту необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Отже, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

заяву задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 16 квітня 2024 року.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 26 жовтня 2020 року органом 5146, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник заявниці: ОСОБА_13 , свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю ОД № 002979, видане 19 квітня 2017 року, адреса для листування: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, юридична адреса: вул. Лесі Українки, 18, м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області, .

Суддя К. Ю. Рязанова