Справа № 592/3204/24
Провадження № 2/592/1055/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку,

УСТАНОВИВ:

28.02.2024 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 114103,64 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_2 25.03.2024 року надійшло письмове клопотання про направлення цією справи за підсудністю, так як вона підлягає розгляду в порядку господарського судочинства у зв`язку з тим, що ухвалою Господарського суду Сумської області відкрито провадження у справі про банкрутство, тому на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, дана справа має розглядатися господарським судом.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у Постановах ВС.

Так Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутства Касаційного господарського суду в постанові від 23 вересня 2021 року по справі № 904/4455/19 зазначив: «За правилами юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина тринадцята статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог, серед іншого справ за позовами з грошовими вимогами до боржника, позовне провадження у яких відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача».

Відповідно до ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що правовідносини, що виникли в даній справі, з огляду на наведені обставини не належить до юрисдикції цивільних судів, а вказаний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, а отже справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку, необхідно закрити.

Керуючись ст. 255, 256, 258, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачеві, що дана справа віднесена до юрисдикції Господарського суду Сумської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Г.Ю. Корольова