Єдиний унікальний номер судової справи 462/3075/24
Номер провадження 2-з/462/17/24
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

09 квітня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., перевіривши матеріали письмової заяви уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Басюр Лесі Миколаївни про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Басюр Л. М., 08.04.2024 року (вх. № 8711) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю про зобов`язання вчинити дії, у якій просить суд:

-зобов`язати відповідача усунути порушення прав позивача, за участі третіх осіб шляхом демонтажу частини існуючого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :05:005:0164.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Також, уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Басюр Л. М., 08.04.2024 року (вх. № 8712) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зокрема просить заборонити вчиняти будь-які дії спрямовані на проведення будівельних робіт щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :05:005:0164, а також продажу будинку, оформлення права власності на будинок, тощо.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.04.2024 року для розгляду заяви про забезпечення позову визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Щодо можливості застосування заходів забезпечення позову.

Суд, перевіривши письмову заяву про забезпечення позову встановив, що така не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), з огляду на наступне.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, як вбачається із поданої заяви, така не відповідає зазначеним вимогам, оскільки заява про забезпечення позову не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, окрім цього заявник не вказав інші відомості, потрібні для забезпечення позову, не вказав у чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не обґрунтовано необхідності вжиття саме такого заходу забезпечення позову, як арешт нерухомого майна (заборони вчиняти будь-які дії спрямовані на проведення будівельних робіт щодо будинку, а також продажу будинку, оформлення права власності на будинок, тощо).

Окрім цього, суд зазначає, що до заяви про забезпечення позову не долучено жодних інших належних та достатніх доказів для забезпечення позову.

Щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову фізичною особою складає 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605 грн. 60 коп.).

Так, суд приймає до уваги, що прохальна частина заяви про забезпечення позову місить посилання на підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Зокрема, уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Басюр Л. М., просить суд звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особу з інвалідністю.

Однак, суд вказує на те, що згідно п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Натомість матеріали заяви про забезпечення позову містять копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (серія НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якого вбачається, що останньому видане вказане посвідчення 20.11.2013 року довічно, у зв`язку із встановленою інвалідністю 3 групи (загальне захворювання).

Заявником не надано суду доказів стосовно того, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та членом сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, або є прирівняною до зазначених осіб у встановленому порядку особи.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, з урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Підсумки.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Верховного Суду від 09.12.2021 року у справі № 175/1480/21 (провадження № 61-15020св21).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тому відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику.

На підставі наведеного та керуючись ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Басюр Лесі Миколаївни про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю про зобов`язання вчинити дії повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко