ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4051/23
Провадження № 2/210/179/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 квітня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Єгорової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, третя особа: Департамент адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради про визнання неправомірною відмову та визнання право користування

сторони та учасники судового розгляду: представник позивача - адвокат Кулигін А.Є., представники відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Виклад позовних вимог

Представник позивача, адвокат Кулигін А.Є. звернувся 01 серпня 2023 року до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 (надалі Позивач), є сином ОСОБА_4 та онуком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували у шлюбі та є батьками ОСОБА_4

15.05.1987 дідусем Позивача, ОСОБА_5 , було укладено з ЖЕУ-18 договір найму квартири АДРЕСА_1 . Вказаний договір найму було укладено на підставі ордеру № 1263 від 15.05.1987, виданого на ім`я ОСОБА_5 , а ордер видано на підставі рішення Виконкому Дзержинської райвиконкому м. Кривого рогу від 15.05.1987 № 93(1).

07.11.1999р. помирає дідусь Позивача - ОСОБА_5 . Родина Позивача продовжила мешкати в квартири АДРЕСА_1 , тому 18.01.2000 на засіданні житлово-побутової комісії Виконкому Дзержинської районної ради було постановлено дозволити КЖП № 9 змінити договір найму на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 та заключити договір найму з громадянкою ОСОБА_7 на квартиру житловою площею 36,86 м2 зі складом сім`ї три чоловіки у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача.

Склад сім`ї нового наймача ( ОСОБА_7 ) на той момент був такий: вона та її двоє синів, старший син - ОСОБА_4 (батько Позивача) та молодший - ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає молодший син ОСОБА_7 - ОСОБА_8 .

Все своє дитинство до 2012 року Позивач прожив за адресою: АДРЕСА_3 , одночасно постійно спілкувався та відвідував бабусю (Крицьку ОСОБА_9 ) за місцем її проживання: кв. АДРЕСА_1 . Але, починаючи з 2012 року, так сталось, що Позивач одночасно був зареєстрований за місцем проживання своєї мами за адресою: АДРЕСА_3 та почав постійно фактично проживати з батьком та бабусею за адресою: кв. АДРЕСА_1 .

Позивач й досі залишається зареєстрований в квартирі зі своєю мамою (за адресою: АДРЕСА_3 ), але фактично не проживає там з 2012 року. Отже, з 2012 років, тобто з 16 років Позивач почав мешкати зі своїм батьком та бабусею за адресою: кв. АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство та жили однією сім`єю.

03 лютого 2018 року помирає бабуся Позивача, ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 через стан здоров`я не займається оформленням на себе договору найму на квартиру АДРЕСА_1 , але продовжує фактично проживати в квартирі зі своїм сином, тобто з Позивачем.

13 липня 2019 року Позивач одружується з ОСОБА_10 (після одруження прізвище змінено на ОСОБА_11 ), а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народжується донька - ОСОБА_12 . Після одруження та народження доньки, Позивач разом з дружиною та донькою продовжує мешкати з батьком у квартирі АДРЕСА_1 , вони також ведуть спільне господарство та продовжують жити однією сім`єю. Позивач в той час починає працювати в Києві, та приїжджає додому здебільшого на вихідні, але у квартирі з його батьком продовжує постійно мешкати його дружина ( ОСОБА_13 ) та донька ( ОСОБА_12 ).

З лютого 2022 року, тобто з повномасштабного вторгнення рф в України, Позивач перестає працювати в місті Києві та приїздить до батька, дружини і доньки у Кривий Ріг, там вони разом мешкають у квартирі АДРЕСА_1 до смерті батька Позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті батька Позивач з дружиною і донькою, налякані ситуацією, фактично перебуваючи у складних форс мажорних обставинах, тимчасово їдуть в більш безпечне на їх погляд на той момент місце - в Київ. Тим більше, що у Позивача знову почала з`являтись там робота, а їм потрібні кошти для життя, одночасно Позивач не хотів в той момент розлучатись з дружиною та донькою на період будніх днів, як вони робили це раніше, коли жили з батьком Позивача за його життя, так як ситуацію з військовими діями з боку рф була дуже напружена та нестабільна.

В Києві Позивач, як спочатку самостійно, з понеділка по п`ятницю, а після смерті батька й з дружиною та донькою, мешкав у різному зйомному житлі не маючи фактично постійного місця проживання. Це було доволі складно, особливо маючи маленьку дитину.

При цьому починаючи з травня 2022 року Позивач тай його сім`я не повністю поїхали з квартири АДРЕСА_1 , а навіщали періодично це житло здебільшого на вихідних. Останнього разу вони були в квартирі восени 2022 року, а коли повернулись в квартиру в січні 2023 року, то з`ясувалось, що квартиру опечатано житлово- побутовою комісією Виконкому Металургійної районної у місті ради, на підтвердження чого надаємо відповідні докази, додаток № 27 до позовної заяви.

Звертає увагу Суду, що з жовтня 2022 року рф почали масовий ракетний та обстріл дронами Києва і була загроза того, що в Києві та інших містах України взимку не буде ні світла, ні тепла (що частково все ж було реалізовано), вказане призводить до повернення Позивача та його родини на своє постійне місце проживання в Кривий Ріг, але житлово-побутова комісія Виконкому Металургійної районної у місті ради вже встигла опечатати квартиру.

Намагаючись вирішити питання користування вказаною квартирою, Позивач 15 лютого 2023 року звернувся до Центру адміністративних послуг «Віза» Виконкому Криворізької міської ради. На що йому було надано Повідомлення від 15.03.2023 та витяг з рішення № 90 від 15.03.2022, відповідно до яких Позивачу було відмовлено у внесенні змін до договір найму житлового приміщення, яке складається з 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 АТО у зв`язку з відсутністю права користуванням житловим приміщенням. У вказаних документах зазначено, що наймачем квартири була бабуся Позивача - ОСОБА_7 , яка померла у лютому 2018 року, місце проживання інших членів сім`ї у квартирі не зареєстровано, за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади м. Кривий Ріг, місце проживання Позивача з 2012 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , де Позивач, за твердженнями Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, має право користування житловим приміщенням, а в квартирі АДРЕСА_1 , знову ж таки за твердженнями Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Позивач не проживав та не був зареєстрований. Тому, посилаючись на приписи статті 107 Житлового кодексу Української РСР, Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, стверджує, що у нього немає законних підстав щодо розгляду питання укладання з Позивачем договору найму на квартиру АДРЕСА_1 .

До смерті батька та до тимчасового (через форс мажорні обставини) від`їзду Позивача з сім`єю до Києва, тобто до травня 2022 року Позивач, та його батько сплачували за комунальні послуги у квартирі АДРЕСА_1 .

Вважає твердження Відповідача є помилковими, адже Позивач та його донька і дружина, як члени сім`ї наймача (бабусі Позивача) фактично у розумінні статті 107 ЖК Української РСР, на яку посилається Відповідач, не вибули з вказаної кватири, а лише через тяжкі обставини тимчасово зменшили обсяг користування житлом, при цьому не залишаючи житло повністю, а відвідуючи його до його опечатування Відповідачем

У зв`язку з чим, Позивач просить суд визнати неправомірною відмову Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, викладену в рішенні № 90 від 15.03.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін в договір найму житлового приміщення, яке складається з 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 , податковий номер: , право користування житловим приміщенням, яке складається з 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Аргументи сторін

Позивач у судовому засіданні зазначив, що народився у місті Кривий Ріг, проживав разом з матір`ю, батьком та сестрою. У 2007 році переїхали на 129 квартал. Бабуся жила сама на Димитрова 65, тому потім у 2008-2009 році вирішили переїхати до бабусі. При цьому продовжував навчатися у школі, яка знаходиться на 5му Зарічному у місті Кривому Розі. Мешкали з бабусею 1,5-2 роки, потім знову переїхали на 5-й Зарічний, сестра в той час розлучилась з чоловіком на винаймала квартиру. В кінці 2011-2012 роках, батьки розлучились, оскільки батько бив мати та його. Батько переїхав жити до бабусі. Бабуся захворіла, був інсульт, їй відрізали ногу, лежала в лікарні, батьки на цьому фоні знов зійшлися і переїхали всі до бабусі. Мешкали всі разом по АДРЕСА_4 по 2017р. Стверджує, що мешкав до 2018 року у спірній квартирі, а потім поїхав до міста Києва працювати, у 2019 році одружився, у 2020 році народилась донька. Батько покликав переїхати до нього у місто Кривий Ріг, і він з дружиною переїхав до батька на вул. Димитрова. Продовжував працювати у Києві, їздив на вихідні до дружини у місто Кривий Ріг. Коли почалась війна то переїхав у місто Кривий Ріг. Потім помер його батько і вони із сім`єю вирішили поїхати до Києва.

На додаткові запитання учасників Позивач пояснив, що коли дружина вирішили переїхати до міста Кривого Рогу, вона була знайома з його батьком, мамою, сестрою, знайомилась та товаришувала з новими друзями. З приводу фотокарток розміщених у соцмережі із геолокацією міста Києва, Позивач зазначив, що дружина так вказувала під свій настрій, локацію можна вибрати будь яку.

З приводу доньки Позивач пояснив, що вона народилась у місті Києві, відвідує лікарів у місті Києві. Коли знаходились у місті Кривий Ріг, тут також відвідували лікарів, які саме лікарні та прізвища лікарів Позивач не пам`ятає.

Представник позивача адвокат Кулигін А.Є. підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, додатково зазначив, що брат позивача на квартиру не претендує, родина позивача користується спірною квартирою понад 35 років, позивач до 18 років проживав у цій квартирі, зареєстрований також у спірній квартирі. Так позивач дійсно працює у місті Києві, але фактично із спірної квартири не вибував. Продовжував користуватись квартирою до того як її опечатали, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Сторона відповідача скерувала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 1263 від 15.05.1987, який виданий згідно рішення Дзержинського виконкому Ради народних депутатів № 93(1) від 15.05.1987 р., була надана ОСОБА_5 на склад сім`ї чотири особи: він, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 - сини. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 і після його смерті договір найму на себе переоформила його дружина ОСОБА_7 на склад сім`ї 3 особи: вона та двоє синів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_5 помирає ОСОБА_7 , основний квартиронаймач. В квартирі залишається зареєстрованим лише ОСОБА_16 , який не вчиняє жодних дійаби впорядкувати документи і переоформити на себе договір найму на зазначену квартиру або приватизувати її. ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає ОСОБА_4 , якого 03.05.2022 року знімають з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі у зв`язку із смертю. З того часу зареєстровані особи в квартирі не значаться. В лютому 2023 року позивач звернувся до Центру адміністративних послуг «Віза» виконкому Криворізької міської ради з заявою про внесення змін до договору найму житлового приміщення. Рішенням виконкому Металургійної районної у місті ради від 15.03.2023 № 90 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні вимог заяви.

Позивач не надав жодного доказу проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Ведення сумісного господарства передбачає наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням. Позивачем не були надані ані квитанції про сплату комунальних платежів, ані чеки на речі, меблі, ліки, ремонт, техніку, будь що, що вони купували разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_7 . Навіть спільних фото і тих не було.

Також звертають увагу суду на ті обставини, що шлюб позивача було зареєстровано 13.07.2019 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1490. Звісно, заяву про реєстрацію шлюбу може бути подана до будь-якого органу ДРАЦС. Але і реєстрація народження доньки позивача ОСОБА_17 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено у місті Києві 26.05.2020 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 1135. Згідно положень ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

За таких обставин, вважають, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог та просять відмовити у позові в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 також надала пояснення в судовому засіданні у яких зазначила, що сусіди по АДРЕСА_5 повідомили, що за квартирою рахується заборгованість понад 12 тисяч гривень тому квартиру опечатали, і почали зясовувати інформацію. Позивач не мешкав у цій квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_2 зазначила, що Позивач не звертався до ОСББ з жодними заявами, із соціальних мереж можна встановити, що позивач з дружиною постійно мешкають у місті Києві, оскільки дружина викладає фото, на яких різноманітна геолокація вказана міста Києва.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він є сусідом позивача, зазначає, що останній мешкав по АДРЕСА_6 і до 2018 року до поки померла баб ушка. Свідку відомо, зі слів померлого, що Позивач в Києві знайшов роботу. ОСОБА_19 були діти, вони за ним наглядали. Позивач мешкав у спірній квартирі разом із дружиною до смерті батька, навідувався, приїздив з Києва потягом. ОСББ мешканці створили десь чотири роки тому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що мешкає по вул. Героїв АТО42А, тобто є сусідкою сім`ї ОСОБА_11 . Товаришувала із батьком Позивача. Влада також знає. ОСОБА_21 приїжджав на вихідні, його дитина і дружина також їздили і в Кривий Ріг, і в ОСОБА_22 , тобто мешкали на два міста.

На додаткові запитання учасників справи свідок повідомила, що Позивач почав мешкати з батьком приблизно з 2012 року, вони мали спільний побут. У батька був цукровий діабет, ОСОБА_21 майже все оплачував для нього. Свідку відомо, що позивач зробив пропозицію дружині у 2019 році і з 2020 року вони почали мешкати знову у АДРЕСА_5 . ОСОБА_21 працював у Києві, але на вихідні приїжджав до Кривого Рогу. ОСОБА_15 дуже хотів бачити онучку. Позивач хотів купити квартиру у Києві, тому їздив на заробітки. Батько позивача помер 2022 році і в 2023 році Позивач з дружиною повернулись до Києва. Потім квартиру опечатали, до квартири ніхто не заходив, вона досі опечатана.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що доглядала за бабусею ОСОБА_11 , ОСОБА_24 до її смерті, приблизно 1,5 роки. Свідок кормила бабусю, купала, готувала їжу для неї. ОСОБА_25 Позивач по справі, дзвонив, але свідок його не бачила, його дружину з дитиною також не бачила. Особисто свідок мешкає у сусідньому підїзді. Але не бачила щоб приїжджав ОСОБА_26 поки вона доглядала за бабусею. З 2012 року постійно проживав у спірній квартирі. Коли бабуся померла, жінка позивача почала мешкати у цій квартирі, як звати жінку свідку не відомо.

На додаткові запитання учасників свідок повідомила, що навідувалась до бабусі три рази на день протягом півтора року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 повідомила, що знає ОСОБА_28 та ОСОБА_15 , проживали у сусідніх під`їздах. Мешканці створили ОСББ по АДРЕСА_5 з березня 2019 року, свідок була головою правління до 2023 року. За ОСОБА_24 доглядала ОСОБА_29 , ОСОБА_15 в подальшому доглядала жінка. Як померла ОСОБА_30 , перестали сплачувати комунальні послуги. ОСОБА_26 особисто не знає.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Відповідно до свідоцтва про народження Позивача - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_31 , орган що видав свідоцтво Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, видане 10 квітня 2006 року, серії НОМЕР_1 (а.с.20).

Позивач 13 липня 2019 року одружується з ОСОБА_10 (після одруження прізвище змінено на ОСОБА_11 ), що встановлено зі свідоцтва про шлюб видане Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1490 (а.с.21)

Реєстрація народження доньки позивача ОСОБА_17 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено у місті Києві 26.05.2020 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 1135 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_32 , свідоцтво видане Центральним РАЦс у м. кривий Ріг 05 липня 1970 року (а.с.24).

ОСОБА_5 дідусь позивача, ІНФОРМАЦІЯ_8 укладає з ЖЕУ-18 договір найму квартири АДРЕСА_1 (а.с.25).

З вказаного вище договору найму встановлено, що він укладений на підставі ордеру № 1263 від 15.05.1987, виданого на ім`я ОСОБА_5 , Ордер видано на підставі рішення Виконкому Дзержинської райвиконкому м. Кривого рогу від 15.05.1987 № 93(1) (а.с.27, 30-38)

Із свідоцтва про смерть видане відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видане 02 грудня 1999 року серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 - дідусь Позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.55).

Із копії свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа за №433 встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , є дружина ОСОБА_7 , яка мешкає у АДРЕСА_7 (а.с.56).

Відповідно до виписки із протоколу № 1 від 18.01.2000, яка затверджена рішенням Виконкому Дзержинської районної ради від 19.01.2000 № 19, 18 січня 2000 на засіданні житлово-побутової комісії Виконкому Дзержинської районної ради було постановлено дозволити КЖП № 9 змінити договір найму на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 та заключити договір найму з громадянкою ОСОБА_7 на квартиру житловою площею 36,86 м2 зі складом сім`ї три чоловіки у зв`язку з смертю основного квартиронаймача, виписку видано 03.10.2005, витяг з того ж самого протоколу, датований 27.01.2000 (а.с.57,58

Із довідки № 162 від 19.06.2009 виданої Криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою встановлено склад сім`ї нового наймача - ОСОБА_7 , зокрема: сама ОСОБА_33 та її двоє синів, ОСОБА_4 (батько Позивача) та молодший - ОСОБА_8 (а.с.59).

Відповідно до свідоцтво про смерть видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_3 , молодший син ОСОБА_7 ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.65).

Відповідно до Довідки № 19 виданої Криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою виданої 12 квітня 2023 року Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.68).

Суду представлено Акт складений 26 квітня 2023 року мешканцями будинку АДРЕСА_8 та затверджений майстром ТОВ «УЮТ-2011», про те, що ОСОБА_1 прописаний за адресою: АДРЕСА_3 не мешкає за цією адресою з 2012 року по теперішній час.

Відповідно до свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 видане Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 03.08.2018 помирає ОСОБА_7 (а.с.68)

ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає ОСОБА_4 , що встановлено із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 видане Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.69).

Позивач з метою врегулювання спору звернувся до Центру адміністративних послуг «Віза» Виконкому Криворізької міської ради.

З отриманого Повідомлення від 15.03.2023 та витягу з рішення № 90 від 15.03.2022, встановлено, Позивачу відмовлено у внесенні змін до договір найму житлового приміщення, яке складається з 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 АТО у зв`язку з відсутністю права користуванням житловим приміщенням. У вказаних документах зазначено, що наймачем квартири була бабуся Позивача - ОСОБА_7 , яка померла у лютому 2018 року, місце проживання інших членів сім`ї у квартирі не зареєстровано, за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади м. Кривий Ріг, місце проживання Позивача з 2012 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , де Позивач, за твердженнями Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, має право користування житловим приміщенням, а в квартирі АДРЕСА_1 , Позивач не проживав та не був зареєстрований (а.с.74,75).

Мотивувальна частина та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до частин першої, другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі статтею 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У даній справі встановлено, що Квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 1263 від 15.05.1987, який виданий згідно рішення Дзержинського виконкому Ради народних депутатів № 93(1) від 15.05.1987 р., була надана ОСОБА_5 на склад сім`ї чотири особи: він, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 - сини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 і після його смерті договір найму на себе переоформила його дружина ОСОБА_7 на склад сім`ї 3 особи: вона та двоє синів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помирає ОСОБА_7 , основний квартиронаймач. В квартирі залишається зареєстрованим лише ОСОБА_16 , який не вчиняє жодних для переоформити на себе договір найму на спірну квартиру або приватизувати її.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає ОСОБА_4 , якого 03.05.2022 року знімають з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі у зв`язку із смертю.

З того часу зареєстровані особи в квартирі не значаться.

В лютому 2023 року позивач звернувся до Центру адміністративних послуг «Віза» виконкому Криворізької міської ради з заявою про внесення змін до договору найму житлового приміщення .

Рішенням виконкому Металургійної районної у місті ради від 15.03.2023 № 90 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні вимог заяви.

В повідомленні до рішення було зазначено наступне: «Згідно з нормами Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Зміни договору найму, відповідно до законодавства, здійснюється лише членам сім`ї наймача, які проживають разом та зареєстровані в житловому приміщенні.

Квартира за вказаною адресою не приватизована та є власністю територіальної громади міста Кривого Рогу. Наймачем квартири була ОСОБА_7 , яка померла у лютому 2018 року. Місце проживання інших членів сім`ї у квартирі не зареєстроване. За відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади міста Кривий Ріг, Ваше місце проживання з 2012 року зареєстроване на АДРЕСА_3 , де Ви має право користування житловим приміщенням. В квартирі АДРЕСА_1 , відповідно до архівних даних територіальної громади міста, Ви не проживали та не були зареєстровані. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу Української РСР, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Враховуючи вищевикладене, виконком Металургійної районної у місті ради не має законних підстав щодо розгляду питання укладення з Вами договору найма на квартиру АДРЕСА_1 ».

Суд враховуючи встановлені обставини вважає відмову у внесенні змін до договору найму квартири АДРЕСА_1 обґрунтованою та законною виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 106 ЖК УРСР передбачено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 (з подальшими змінами) «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11.07.2012 №6-60цс-12 у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання (Постанова ВС у справі № 202/944/19 від 12 січня 2022року).

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартиру може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини 2 статті 64 ЖК УРСР, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. За змістом статті 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні.

Згідно зі статті 107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положеннями частин 1, 2 статті 61 ЖК визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

При цьому, у члена сім`ї наймача, включеного до ордера на заселення жилого приміщення, право користування виникає у зв`язку із включенням до ордера, а не у зв`язку із вселенням у це приміщення.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: за адресою: АДРЕСА_3 , доказів того, що він проживав у квартирі АДРЕСА_1 , як член сім`ї до смерті ОСОБА_7 (остання з ким виконавчий комітет міської ради уклав договір найму) та після смерті наймача, а також продовжує проживати у вказаній квартирі матеріали справи не містять, як не містять доказів того, що іншого житла позивач не має.

Надані позивачем докази фотокартки, що він із дружиною та малолітньою донькою мешкав у спірній квартирі АДРЕСА_1 та платіжні інструкції про переказ коштів не підтверджують факт постійного проживання, а лише є доказами того, що Позивач, як син навідував хворого батька та надавав останньому матеріальну допомогу.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання ним обов`язків, як члена сім`ї наймача, зокрема солідарної із наймачем майнової відповідальності щодо сплати комунальних платежів, як до смерті основного квартиронаймача так і перед зверненням до суду з цим позовом.

Також суд звертає увагу, що за письмовими матеріалами представленими суду, а ні дід з бабусею, а ні батько Позивача не реалізували право на приватизацію державного житлового фонду.

Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартири (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнату у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (стаття 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Отже встановлені судом обставини виключають можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , як про визнання неправомірною відмови Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, викладену в рішенні № 90 від 15.03.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін в договір найму житлового приміщення, яке складається з 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 так і визнання за ОСОБА_1 , податковий номер: , право користування житловим приміщенням, яке складається з 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Частиною третьою статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 81 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту як "доведення поза розумним сумнівом", проте цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Покази свідків суд оцінює критично, оскільки безпосередньо кожен свідок окремо повідомив суду загальну інформацію, що ОСОБА_34 навідував хворого батька, привозив погостювати маленьку онуку.

Позивачем в ході розгляду справи не було доведено факт постійного його проживання у спірній квартирі, позивач має на праві користування інше житло, в якому він зареєстрований з 2012 року, а тому дані обставини вказують на те, що позивач не набув права користування спірним жилим приміщенням.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними по справі доказами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, ст.ст. 81, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, третя особа: Департамент адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради про визнання неправомірною відмову та визнання право користування - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складено 15 квітня 2024 року.

Суддя: О. В. Чайкіна