УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 757/64933/17-ц

провадження № 61-4131ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого

2024 року, за наслідками розгляду заяви Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Національного банку України, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Закон і Бізнес», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський інститут проблем управління імені Горшеніна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Компанія COLLYER LIMITED, Компанія Trade Point Agro Limited, Компанія Rossyn Investing Corp., Компанія Teamtrend Limited, Компанія Milbert Ventures IVC., Компанія ZAO UkrTransITService LTD, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм», Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Інгосстрах», Компанія Claresholm Marketing LTD, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромтехнологія», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «АльфаТрейдер», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВегаТорг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Веста-Компані», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віалінт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віглон», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віттелла», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дарстен», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дортекс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Елсіс Тайм», Товариство з обмеженою відповідальністю «Емпіре», Товариство з обмеженою відповідальністю «Есмола», Товариство з обмеженою відповідальністю «Імріс», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІнвестГруп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Гарант», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкерія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком 2001», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інторно», Товариство з обмеженою відповідальністю «Карніда», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кембел», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастейн», Товариство з обмеженою відповідальністю «Метриком», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Орбелла», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ортіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Парадіз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прадо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранея», Товариство з обмеженою відповідальністю «Рапіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал-Стандарт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріботто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Руднекс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Салтіз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Солмбридж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Техспецмонтаж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмолоко», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаборіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаворе», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоксар», Товариство з обмеженою відповідальністю «Церіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство фінансів України, про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), Національного банку України (далі - НБУ), ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Закон і Бізнес» (далі - ТОВ «Редакція газети «Закон і Бізнес»), ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», ТОВ «Київський інститут проблем управління імені Горшеніна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Компанія COLLYER LIMITED, Компанія Trade Point Agro Limited, Компанія Rossyn Investing Corp., Компанія Teamtrend Limited, Компанія Milbert Ventures IVC., Компанія ZAO UkrTransITService LTD,

ТОВ з ІІ «Новофарм», Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Інгосстрах» (далі - ПрАТ «Страхова компанія Інгосстрах»), Компанія Claresholm Marketing LTD, ТОВ «Агропромтехнологія», ТОВ «АЕФ»,

ТОВ «АльфаТрейдер», ТОВ «ВегаТорг», ТОВ «Веста-Компані», ТОВ «Віалінт», ТОВ «Віглон», ТОВ «Віттелла», ТОВ «Дарстен», ТОВ «Дортекс», ТОВ «Елсіс Тайм», ТОВ «Емпіре», ТОВ «Есмола», ТОВ «Імріс», ТОВ «ІнвестГруп»,

ТОВ «Індастріал Гарант», ТОВ «Інкерія», ТОВ «Інком 2001», ТОВ «Інторно»,

ТОВ «Карніда», ТОВ «Кембел», ТОВ «Мастейн», ТОВ «Метриком», ТОВ «Мілорін ЛТД», ТОВ «Орбелла», ТОВ «Ортіка», ТОВ «Парадіз», ТОВ «Прадо»,

ТОВ «Профіт», ТОВ «Ранея», ТОВ «Рапіт», ТОВ «Реал-Стандарт», ТОВ «Ріботто», ТОВ «Руднекс», ТОВ «Салтіз», ТОВ «Солмбридж», ТОВ «Техспецмонтаж»,

ТОВ «Трансмолоко», ТОВ «Фаборіс», ТОВ «Фаворе», ТОВ «Фоксар», ТОВ «Церіс», ТОВ «Юнікс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство фінансів України,

про захист честі, гідності та ділової репутації.

Печерський районний суд міста Києва ухвалою від 16 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 залишив без розгляду на підставі частини третьої

статті 44 ЦПК України.

Київський апеляційний суд постановою від 25 лютого 2019 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 11 вересня 2019 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року скасував, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції (провадження

№ 61-5436св19).

26 червня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» у судовому засіданні суду першої інстанції заявило клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяв про письмове опитування позивача, відповідача ТОВ «Редакція газети «Закон і бізнес» та третіх осіб.

Печерський районний суд міста Києва ухвалою від 26 червня 2023 року

у задоволенні клопотання АТ КБ «Приватбанк» про поновлення процесуального строку для подання заяв про письмове опитування позивача, відповідача ТОВ «Редакція газети «Закон і бізнес» та третіх осіб відмовив.

17 серпня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Київського апеляційного суду три апеляційні скарги:

- на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року в частині відмови у поновленні процесуальних строків на опитування позивача;

- на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року в частині відмови у поновленні процесуальних строків на опитування відповідача;

- на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року в частині відмови у поновленні процесуальних строків на опитування третіх осіб на стороні позивача.

Київський апеляційний суд ухвалою від 13 вересня 2023 року клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнив.Поновив АТ КБ «ПриватБанк» строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року. Відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року.

Апеляційний суд в ухвалі від 13 вересня 2023 року зазначив про надіслання особам, які беруть участь у справі, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги; надання учасникам справи п`ятиденного строку з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу; вказав про необхідність надання доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Зазначив, що ухвала оскарженню не підлягає.

Київський апеляційний суд постановою від 15 листопада 2023 року апеляційні скарги АТ КБ «ПриватБанк» залишив без задоволення. Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року залишив без змін.

05 грудня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до апеляційного суду

із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду

від 15 листопада 2023 року.

Заява мотивована тим, що постанова Київського апеляційного суду

від 15 листопада 2023 року містить суперечливі висновки, які зумовлюють непорозуміння та двозначне тлумачення, у зв`язку з чим особа, яка подала апеляційну скаргу, не розуміє, яка (які) з поданих нею апеляційних скарг розглядались судом апеляційної інстанції.

Посилаючись на вищевказане, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року.

13 грудня 2023 року Київський апеляційний суд витребував цивільну справу

№ 757/649/33/17-ц з Печерського районного суду міста Києва, яка надійшла 07 лютого 2024 року та була передана судді-доповідачу 08 лютого 2024 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 16 лютого 2024 року виправив описки, допущені у резолютивній частині ухвали Київського апеляційного суду

від 13 вересня 2023 року про поновлення строку та відкриття апеляційного провадження та виклав її в наступній редакції:

«Клопотання АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити. Поновити АТ КБ «ПриватБанк» строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року. Відкрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року. У порядку підготовки справи до апеляційного розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копіями апеляційних скарг. Надати учасникам справи строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив/відзиви у письмовій формі на апеляційні скарги. Згідно з частиною четвертою

статті 360 ЦПК України до відзиву зазначив про необхідність додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзивів на апеляційні скарги не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає.».

Виправив описки, допущені в описовій частині постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, та зазначив «З урахуванням викладеного, ніщо не перешкоджало банку своєчасно подати заяви про опитування учасників справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є поважними причинами для поновлення строку» замість «З урахуванням викладеного, ніщо не перешкоджало банку своєчасно подати заяви про опитування учасників справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є поважними причинами для поновлення строку.».

Виправив описки, допущені в мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, та зазначив «Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав» замість «Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.».

Київський апеляційний суд ухвалою від 19 лютого 2024 року у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року відмовив.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що законодавець визначив, що роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення у разі утруднення його виконання, в тому числі примусового. Судове рішення, яке просить роз`яснити АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає примусовому виконанню, тому підстав для його роз`яснення немає.

У касаційній скарзі, поданій 19 березня 2024 року, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого

2024 року і передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про роз`яснення судового рішення, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Також у касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду

від 14 травня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) та від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження

№ 14-65цс20), в ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі

№ 221/5166/15-ц (провадження № 61-9441ск23).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом

(стаття 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14 травня 2019 року у справі

№ 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18), зазначила, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 06 жовтня 2020 року у справі

№ 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказала, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої

статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року

у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) та від 06 жовтня

2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20), на які заявник посилається у касаційній скарзі, не суперечать висновкам, викладеним в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду у справі, що переглядається.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, АТ КБ «ПриватБанк» вказало, що у постанові Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року не зазначено, яку (які) з поданих ним апеляційних скарг розглядались судом апеляційної інстанції.

Заява про роз`яснення судового рішення була подана до постановлення апеляційним судом ухвали про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, про роз`яснення якої просить заявник.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що роз`яснення судового рішення, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, законодавець визначив, що роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення у разі утруднення його виконання, в тому числі примусового.

Київський апеляційний суд ухвалою від 16 лютого 2024 року виправив описки, допущені судом в ухвалі Київського апеляційного суду від 13 вересня

2023 року та постанові Київського апеляційного суду від 15 листопада

2023 року.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного суду про те, що суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання, та з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року про виправлення описок в постанові Київського апеляційного суду

від 15 листопада 2023 року приходить до висновку про правильність відмови у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Посилання в касаційній скарзі на ухвалу Верховного Суду від 03 серпня

2023 року у справі 221/5166/15-ц (провадження № 61-9441ск23) колегія суддів не бере до уваги з огляду на таке.

Верховний Суд в ухвалі від 03 серпня 2023 року у справі 221/5166/15-ц (провадження № 61-9441ск23) вказав, що «у зазначеній заяві про роз`яснення судового рішення ОСОБА_6 фактично просить Верховний Суд роз`яснити як їй діяти у межах відкритого нею виконавчого провадження у зв`язку із поверненням їй судом першої інстанції її заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поверненням судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на відповідне судове рішення суду першої інстанції, що не пов`язано із тим питанням, яке вирішувалось ухвалою Верховного Суду

від 07 липня 2023 року, про роз`яснення якої звернулась заявниця. Верховний Суд не наділений повноваженнями роз`яснювати судові рішення судів попередніх інстанцій у порядку статті 271 ЦПК України. Враховуючи викладене, відсутні підстави для роз`яснення ухвали Верховного Суду

від 07 липня 2023 року».

Отже, висновки в ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі

№ 221/5166/15-ц (провадження № 61-9441ск23) та у справі,

що переглядається, стосуються застосування норм процесуального права,

а отже, не є подібними.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України передбачено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, з огляду на зміст касаційної скарги та оскарженого судового рішення скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом вимог статті 271 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року, за наслідками розгляду заяви Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Національного банку України, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Закон і Бізнес», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський інститут проблем управління імені Горшеніна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Компанія COLLYER LIMITED, Компанія Trade Point Agro Limited, Компанія Rossyn Investing Corp., Компанія Teamtrend Limited, Компанія Milbert Ventures IVC., Компанія ZAO UkrTransITService LTD, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм», Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Інгосстрах», Компанія Claresholm Marketing LTD, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромтехнологія», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «АльфаТрейдер», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВегаТорг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Веста-Компані», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віалінт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віглон», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віттелла», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дарстен», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дортекс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Елсіс Тайм», Товариство з обмеженою відповідальністю «Емпіре», Товариство з обмеженою відповідальністю «Есмола», Товариство з обмеженою відповідальністю «Імріс», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІнвестГруп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Гарант», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкерія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком 2001», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інторно», Товариство з обмеженою відповідальністю «Карніда», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кембел», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастейн», Товариство з обмеженою відповідальністю «Метриком», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Орбелла», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ортіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Парадіз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прадо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранея», Товариство з обмеженою відповідальністю «Рапіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал-Стандарт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріботто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Руднекс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Салтіз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Солмбридж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Техспецмонтаж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмолоко», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаборіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаворе», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоксар», Товариство з обмеженою відповідальністю «Церіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство фінансів України, про захист честі, гідності та ділової репутації.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк